Справа № 646/555/26
Провадження № 2/638/6075/26
РІШЕННЯ
Іменем України
15 червня 2026 року       м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Щепіхіної В. В.,
за участю секретаря судового засідання – Голохи С. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Таскомбанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4311351-602 від 18.10.2024 року, що в частині тіла кредиту, процентів та комісії складає: 80 724,43 грн., в т.ч.: строкова заборгованість по основному боргу – 37 873,62 грн; заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 14 576,38 грн; строкова заборгованість по процентах – 0,26 грн; заборгованість по процентам (в т. ч. прострочена) – 3,62 грн; строкова заборгованість по комісії – 2 570,05 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) – 25 700,5 грн, а також понесених позивачем судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2024 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було було підписано Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4311351-602 (кредитний договір). Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» кредитного договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до кредитного договору відповідач просив надати кредит шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.п. 1.1. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України шляхом перерахування на поточний рахунок в АТ «Таскомбанк». Відповідно до кредитного договору відповідач просив надати кредит, згідно інформації, наведеної в Заяві-договорі та зобов`язався повертати кредит щомісячно згідно графіку. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договор. Отже, позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестав виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії. Разом із тим, умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату звернення до суду залишається непогашеною. За вказаних обставин позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 09.03.2026 року відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
21.05.2026 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій останній просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4311351-602 від 18.10.2024 року, що в частині тіла кредиту, процентів та комісії станом на 30.09.2025 року складає: 83 294,84 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 52 450,00 грн; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочені) – 4,25 грн; заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) – 30 840,60 грн.
Позивач АТ «Таскомбанк» належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не направив свого представника, заяви про відкладення розгляду справи не направляв. Позивач в своїй позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника АТ «Таскомбанк». 
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про наявність поважних причин своєї неявки в суд не повідомила, заяв про відкладення судового засідання відповідач не надала, відзиву на позов не направила.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне.
Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
18.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ «Таскомбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву-анкету на отримання банківських продуктів, в якій просила надати їй кредит у бажаному розмірі 100 000 грн строком на 36 місяців на поточні потреби.
18.10.2024 року відповідач ОСОБА_1 підписала Заяву-договір про надання споживчого кредиту № 4311351-602. У вказаній Заяві-договорі АТ «Таскомбанк» надало ОСОБА_1 споживчий кредит на наступних умовах: тип та мета кредиту: на власні потреби; загальна сума кредиту: 52 450,00 грн; комісія за надання кредиту: 2 450,00 грн; сума кредиту без комісії за надання кредиту: 50 000,00 грн; спосіб надання кредиту: шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Таскомбанк»; строк кредиту: 36 міс.; проценти за користування кредитом: 0,01 % річних; тип процентої ставки: фіксована.
Крім того, судом встановлено, що 18.10.2024 року ОСОБА_1 підписала Заяву-Договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 6025/29015230-VR, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні № НОМЕР_2 на її ім`я операції за яким можуть здійснювати з використанням платіжної картки; виявила бажання офрмити на її ім`я платіжну картку: кредитна картка Very Card, тип: Very Card, миттєва.
Також, 18.10.2024 року ОСОБА_1 підписала Паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, Графік платежів з обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток 1 до Заяви-договору про надання споживчого кредиту № 4311351-602 від 18.10.2024 року).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 30.09.2025 року складає 83 294,85 грн, з яких: 52 450,00 грн – заборгованість по тілу кредита (в т. ч. прострочена), 4,25 грн – заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 30 840,60 грн – заборгованість по комісії (у т.ч. простроченій).
З наданої позивачем виписки по особовим рахункам кредитного договору № 4311351-602 вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, вбачається рух коштів.
АТ «Таскомбанк» направило на адресу відповідача повідомлення-вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором № 4311351-602 від 18.10.2024 року, яка залишилася невиконаною. Заперечення на вказану вимогу з боку відповідача в матеріалах справи також відсутні.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. АТ «Таскомбанк» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, не здійснює належним чином платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Суд вважає, що невиконання відповідачем договорних зобов`язань порушує право позивача на повернення кредитних коштів достроково з виплатою процентів, які передбачені договором. 
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Згідно зі ст. 1048 ЦКУкраїни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, не забезпечив своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості у розмірі 34 679,05 грн, яка утворилася станом на 07.05.2025 року.
Розмір процентної ставки за відсотками за користування кредитом зазначений та погоджений сторонами в Заяві-договорі про надання споживчого кредиту № 4311351-602, Паспорті споживчого кредиту, які підписані позивачем та відповідачем.
Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, не забезпечила своєчасне повернення позивачеві запозичених коштів. Такі дії порушують права та законні інтереси позивача, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту (у т.ч. простроченій) у розмірі 52 450,00 грн, заборгованості по відсоткам (в т.м. простроченій) у розмірі 4 ,25 грн.
Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісією у загальному розмірі 30 840,60 грн, суд зазначає наступне.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не вказано переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з комісією, Товариством в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Беручи до уваги те, що Товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх Банком зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позивачем неправомірно нараховано позичальнику списання по комісії у загальному розмірі 30 840,60 грн, яка підлягає вираховуванню із загального розміру заборгованості.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України).
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 52 454,25 грн, з яких: 52 450,00 – заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочені) – 4,25 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції № 2255375547 від 19.01.2026 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» підлягають частковому задоволенню, відтак, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог.
Так, 52 454,25 грн відповідає 62,98 % від заявленої ціни позову 83 294,85 грн, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача (62,98 % від 2 662,40 грн становить 1 676,78 грн).
Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 634, 1049, 1050, 1054, 1066, 1069 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 83, 141, 264, 265, 273, 352, 354, 435 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, адреса місцезнаходження: вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) заборгованість за кредитним договором № 4311351-602 про надання споживчого кредиту від 18.10.2024 року, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 30.09.2025 року складає: 52 454,25 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) – 52 450,00 грн; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочені) – 4,25 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, адреса місцезнаходження: вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) судовий збір у сумі 1 676,78 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Щепіхіна В. В.