Справа № 344/6156/26 
Провадження № 1-кп/344/962/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 м.Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
обвинуваченого ОСОБА_6 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого, 

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, - 

В С Т А Н О В И В: 

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство). 
Кримінальне правопорушення скоєно за наступних обставин. Так, ОСОБА_6 02.05.2018 року отримав статус внутрішньо переміщеної особи. 09 березня 2022 року малолітні діти ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю ОСОБА_9 перетнули Державний кордон України та виїхали у Федеративну Республіку Німеччина. Тоді, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами з Державного бюджету України, шляхом отримання державної соціальної допомоги на проживання внутрішньо переміщених дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . 23 березня 2022 року ОСОБА_6 , як законний представник ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , подав до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради заяву №2615-5000462223 та №2615-5000462352 про взяття на облік внутрішньо переміщених дітей. 
21 квітня 2022 року, ОСОБА_6 , реалізуючи свій протиправний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами з Державного бюджету України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, 21.04.2022 року, особисто звернувся до Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 29, із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщених дітей, для отримання грошової допомоги за рахунок Державного бюджету України, при цьому ввів в оману працівників Департаменту, вказавши недостовірні відомості про місце проживання своїх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . При поданні вказаної заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщених дітей, ОСОБА_6 був ознайомлений з Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року №332, та попереджений про те, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги, а також зобов`язані повідомляти центр соціального захисту про зміну місця тимчасового проживання та виїзду за кордон. На підставі рішення Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» ОСОБА_6 призначено грошову допомогу на проживання внутрішньо переміщених дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі 6000 грн з 01.03.2022 року щомісячно, яка виплачувалась на банківський рахунок, вказаний ОСОБА_6 . 
Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", виїзд особою на постійне місце проживання за кордон є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, тобто втрати статусу внутрішньо переміщеної особи.
У зв`язку із порушенням вимог п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та у силу дії положень п. 4 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ОСОБА_6 , шляхом обману та зловживання довірою, не повідомивши уповноважений орган соціального захисту про виїзд за межі України своїх малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за період з березня 2022 року по листопад 2023 року незаконно отримав допомогу на проживання внутрішньо переміщених дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щомісячно у розмірі 6000 грн, на загальну суму 126000 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму Державному бюджету України. 
Таким чином, на підставі не подання ОСОБА_6 відомостей про перетин державного кордону України 09.03.2022 року дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , працівниками Департаменту соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради, які діяли виходячи з почуття довіри та впевненості, що заявник діє правильно і добросовісно та були введені в оману, нараховано у період часу з березня 2022 року по листопад 2023 року та виплачено ОСОБА_6 державну соціальну допомогу на проживання внутрішньо переміщених дітей на загальну суму 126 000 грн, якою він безпідставно заволодів шляхом обману. Своїми діями ОСОБА_6 , який діяв з умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами державної соціальної допомоги на проживання внутрішньо переміщених дітей, шляхом обману, завдав збитки Державному бюджету України на загальну суму 126 000 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, послідовно та в повній мірі розказала суду згадані вище обставини вчинених ним кримінальне правопорушення, зокрема, зазначив, що він оформив допомогу в Департаменті соціальної політики виконкому Івано-Франгківської міської ради на проживання своїх внутрішньо переміщених дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Разом з тим, діти виїхали за кордон в Республіку Німеччина де проживають з дружиною. Обвинувачений зазначив, що на той час він не знав про відсутність правових підстав для оформлення такої допомоги. На даний час шкода ним відшкодована в повному обсязі. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. 
Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст згаданих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також судом було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст.190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно негативно ставиться до вчиненного.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд також виходить з вимог ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. 
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченоому ОСОБА_6 суд відносить повне визнання вини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування матеріальної шкоди. 
Обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання судом не встановлено.
Суд вважає, що саме покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Саме покарання у виді штрафу за наведених обставин буде розумним балансом між захистом суспільства та держави від кримінальних правопорушень та виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374, 375 КПК України, суд, - 
У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, та призначити покарання: у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.
Долю речових доказів вирішити наступним чином: особову справу та цифровий носій інформації, відповідно до постанов про визнання речовим доказом від 04.08.2025 року та від 29.09.2025 року – залишити при матеріалах кримінального провадження. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_11