Номер провадження: 22-ц/813/1955/26 
Справа № 522/2789/24
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.
за участю секретаря: Малюти Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Громадської організації «Паркінг-0» у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Громадської організації «Паркінг-О» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Бондар В.Я. 15 липня 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

У лютому 2024 року представник позивачів звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради, Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Громадської організації «Паркінг-0» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають у приватній власності автомобілі Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , та Nissan Micra, державний номер НОМЕР_2 . 26.11.2023 року за місцем паркування автомобілів за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 7, сталося значне їх пошкодження внаслідок падіння великих гілок дерева, яке стоїть поруч з автомобілями. Згідно звіту №2077-12-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку станом на 01.12.2023 року становила 57086,81 грн. Відповідно до звіту №200-12-23 про оцінку колісного транспортного засобу Nissan Micra, державний номер НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку станом на 01.12.2023 року становила 77374,16 грн. Згідно відповіді Департаменту з благоустрою міста Одеси, місця для паркування за вказаною вище адресою було передано на баланс ГО «Паркінг-0», однак офіційного підтвердження цієї інформації не було. З відповідей відповідачів встановити належного балансоутримувача не можливо, а через відсутність балансоутримувача, належний догляд за зеленими насадженнями не здійснювався. Таким чином, через неналежне виконання функції органами місцевого самоврядування позивачам, як людям похилого віку, було нанесено майнову та моральну шкоду.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було задоволено частково.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду за пошкодження транспортного засобу у розмірі 57086,81 грн.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду за пошкодження транспортного засобу у розмірі 77374,16 грн.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_1 витрати проведення огляду колісного транспортного засобу розмірі 4000 грн.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_2 витрати проведення огляду колісного транспортного засобу розмірі 4000 грн.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Стягнуто з Громадської організації «Паркінг-0» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В частині вимог до інших відповідачів відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ГО «Паркінг-0», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ГО «Паркінг-0» не є особою, дії або бездіяльність якої спричинили завдання шкоди позивачам, апелянт не є належним відповідачем у даному спорі, оскільки рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №102 «про утримання зелених насаджень у м. Одесі» визначено перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні КП «Міськзелентрест», а дерево, яке впало на машини позивачів, входить до переліку зелених насаджень, які обслуговуються КП «Міськзелентрест» на підставі вказаного рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради. 
Враховуючи наявність балансоутримувача будинку та прибудинкової території, а також приймаючи до уваги рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року №102, апелянт доходить висновку, що позивачами помилково визначено ГО «Паркінг-0» як відповідача у справі.
Сторони про розгляд справи на 12.05.2026 року були сповіщені належним чином, у судове засідання з`явились ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представник ГО «Паркінг-0», представник виконавчого комітету Одеської міської ради. 
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ГО «Паркінг-0» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (т.1 а.с.43).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , ОСОБА_2 є власником автомобіля Nissan Micra, державний номер НОМЕР_2 (т.1 а.с.62).
З листа Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області від 01.12.2023 року вбачається, що 26.11.2023 року, близько 20:00 год., за адресою паркування автомобілів: м. Одеса, вул. Базарна, 7, внаслідок падіння дерева через погодні умови, автомобіль Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження задніх дверей та заднього скла, а автомобіль Nissan Micra, державний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження даху (т.1 а.с.28).
Згідно звіту №2077-12-23 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , складеного 08.12.2023 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 01.12.2023 року становила 57086,81 грн. (т.1 а.с.34-39).
Згідно звіту №2000-11-23 про оцінку колісного транспортного засобу Nissan Micra, державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, станом на 01.12.2023 року становила 77374,16 грн. (т.1 а.с.51-56).
Департамент міського господарства Одеської міської ради у листі від 18.01.2024 року повідомив, що зелені насадження за адресою: м. Одеса, вул. Базарна, 7, не знаходяться на балансі та не утримуються КП «Міськзелентрест» (т.1 а.с.73-74).
Згідно листа Гідрометцентру Чорного та Азовського морів від 21.12.2023 року, протягом дня 26.11.2023 року був дощ, який переходив в мокрий сніг, налипання мокрого снігу. Вітер: північний, північний захід, 9-17 м/с, пориви – 15-26 м/с (т.1 а.с.76-77).
Листом від 02.02.2024 року Департаменту з благоустрою міста Одеської міської ради повідомлено, що за інформацією КП «Одесатрансервіс», між комунальними підприємством та Громадською організацією «Паркінг-0» було укладено договір на балансоутримання місць для паркування за адресою: вул. Базарна, 7-15, 16-25. Згідно до умов договору, ГО «Паркінг-0» зобов`язана забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів (т.1 а.с.78-79).
05.01.2018 року між КП «Одестранспарсервіс» та ГО «Паркінг-0» було укладено договір, яким надано право ГО «Паркінг-0» (надалі оператор) організовувати та проводити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування, що розташовані за адресою: вул. Базарна, 11 (фактично вул. Базарна 7-15, 16-26).
Згідно п.2.3.7 вищевказаного договору, оператор зобов`язаний забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів (т.1 а.с.185).
Згідно додатку до договору №158/ІІ-КР-2019/03-01 від 11.06.2019 року, укладеного між КП «Одестранспарсервіс» та ГО «Паркінг-0», Договір укладено з 01.10.2019 року по 31.12.2024 року (т.1 а.с.185 на звороті.)
Позивачі є членами громадської організації «Паркінг-0».
Згідно зі п. 3.2.6 Правил благоустрою території м. Одеси організація та порядок утримання транспортних засобів на майданчиках для паркування, автостоянках, в гаражних кооперативах регламентується:
- Правилами паркування транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342;
- Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 115;
- Переліком основних послуг з утримання майданчиків для платного паркування, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 18.08.2010 року № 287;
- Положенням про організацію та порядок паркування транспортних засобів у місті Одесі, затверджених рішенням Одеської міської ради № 1251-VI від 20.09.2011 року.
Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Так, поняття благоустрою населених пунктів визначене ч. 1 ст. 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відповідно до положень якого це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
До повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо (п. 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
У відповідності до ст. 12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).
Статтею 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що зокрема елементами (частинами) об`єктів благоустрою є зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях
У ст. 25, ч. 1 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір про утримання та благоустрій прибудинкової території.
Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади (ч. 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).
Утримання зелених насаджень у населених пунктах здійснюється у відповідності з Правилами утримання зелених насаджень у населених пунктах України (надалі – «Правила»), затвердженими Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за N 105 від 10.04.2006 року, які визначають правові та організаційні засади озеленення населених пунктів, спрямовані на забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини.
Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства.
Відповідно до п. 2.1 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, зелені насадження деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.
Відповідно до п. 3.1 Правил до об`єктів благоустрою у сфері зеленого господарства населених пунктів, зокрема, належать зелені насадження прибудинкової території.
З огляду на пункт 3.2 даних Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.
Згідно з п. 5.2 Правил, балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних засадах залучати інші підприємства, установи, організації, використовуючи для цього кошти, передбачені власником об`єкта.
Відповідно до п. 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.
Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою.
Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева.
Згідно з п. 9.1.12 вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі.
Крім того, відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти.
Підпунктами 1, 2 п. 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року N 1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства.
Відповідно до п.п. 13 п. 7.1 Правил благоустрою території м. Одеси санітарне очищення території міста Одеси включає механізоване та ручне прибирання об`єктів благоустрою. Обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів парковок та автостоянок на відстані 10 м покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором.
Згідно з п. п. 10, 11 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами.
Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).
За приписами ч. 1 та 2 ст. 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (п.п. 7 п. «а» ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування»).
Крім того, з системного аналізу змісту наведених вимог закону вбачається, що забезпечуючи організацію благоустрою населених пунктів, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування мають вчиняти в межах своїх повноважень необхідні дії не лише задля забезпечення охорони зелених насаджень, але і задля забезпечення безпеки осіб під час користування об`єктами благоустрою населеного пункту.
Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень біля будинку АДРЕСА_1 , а відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідальною особою за спричинену позивачам шкоду є саме ГО «Паркінг-0», як балансоутримувач місця для паркування, оскільки відповідно до положень Правил благоустрою території м. Одеси саме на суб`єкта господарювання – ГО «Паркінг-0» як на балансоутримувача місць для паркування та відповідної земельної ділянки з 2018 року покладався обов`язок із санітарного очищення території, що включає обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протиожеледних заходів парковок та автостоянок на відстані 10 м, а також обов`язок видалення сухостійних дерев, чагарників, видалення сухих та поламаних гілок та забезпечення їх вивезення.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі №200/22129/16-ц.
Крім того, як правильно зазначено у оскаржуваному судовому рішенні, у порушення наведених вимог закону, та у порушення процесуального обов`язку, як відповідача у деліктних правовідносинах, довести відсутність своєї вини у завданні шкоди, відповідачем ГО «Паркінг-0» не надано належних доказів того, що дерево, гілки з якого впали на належні позивачам машини, перебувало на балансовому обліку іншої юридичної особи, у той же час матеріалами справи доведено, що дерево як частина земельної ділянки, виділеної під місця для паркування, було передано ГО «Паркінг-0», а, тому саме ГО «Паркінг-0» є належним відповідачем по справі.
При цьому, належне утримання дерев, зокрема вчасне підрізання та прибирання сухих гілок, могло б перешкодити падінню гілки навіть при погодних умовах, які були 26.11.2023 року.
Факт падіння гілок дерева на належні позивачам автомобілі та завдання в зв`язку із цим транспортним засобам механічних пошкоджень підтверджені листами поліції та відповідачами не спростовані.
Розмір матеріальної шкоди підтверджено звітами про вартість матеріального збитку, які також не спростовані ГО «Паркінг-0».
У зв`язку із викладеним, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що заподіяна позивачам майнова шкода підлягає стягненню з ГО «Паркінг-0» у розмірі 57086,81 грн. на користь ОСОБА_1 , та у розмірі 77374,16 грн. - на користь ОСОБА_2 . 
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як вбачається з матеріалів справи, розмір моральної шкоди в сумі по 20000 грн. на кожного з позивачів обґрунтований останніми неможливістю користуватися автомобілями, що є тягарем для людей похилого віку.
Однак, як правильно зазначено у рішенні суду першої інстанції, зазначена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сума моральної шкоди є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування вірно визначений судом у розмірі 5000 грн. кожному.
Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивачі зазнали та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання останнього за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним ст. 2 ЦПК України.
Що стосується позовних вимог, заявлених до інших відповідачів, то у цій частині вимог судом обґрунтовано відмовлено, за недоведеністю їх вини у спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачам. У даному випадку, визначальним для спірних правовідносин є те, що до відання виконавчого комітету органу міської влади належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування як відповідальну особу за стан зелених насаджень.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов обґрунтованого висновку про те, що за шкоду, заподіяну позивачам, має відповідати саме ГО «Паркінг-О» як балансоутримувач місць для паркування, на яких розташована деревина, гілка з якої упала на належні позивачам машини, у зв`язку із чим майнова шкода підлягає стягненню на користь позивачів у повному обсязі, а моральна шкода підлягає частковому задоволенню.
Крім того, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судом першої інстанції правильно здійснено розподіл судових витрат у справі.
Доводи апеляційної скарги представника ГО «Паркінг-0» про те, що апелянт є неналежним відповідачем у справі, оскільки на Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити належне та безпечне функціонування та експлуатацію об`єктів благоустрою у спосіб, що унеможливить їх негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, а тому Департамент з благоустрою міста Одеської міської ради несе відповідальність перед позивачем за відшкодування заподіяної ним майнової шкоди внаслідок бездіяльності, - є необґрунтованими, оскільки 05.01.2018 року між КП «Одестранспарксервіс» та саме ГО «Паркінг-0» було укладено договір на балансоутримання місць для паркування, згідно умов якого оператор має забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території. Крім того, з Правил благоустрою території м. Одеси вбачається, що ГО «Паркінг-0» є балансоутримувачем місць для паркування та відповідної земельної ділянки з 2018 року, тобто є належним відповідачем у справі.
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновками суду першої інстанції, а також спростовуються встановленими вище обставинами справи.
При цьому, судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2024 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника Громадської організації «Паркінг О» - залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 липня 2024 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 12 червня 2026 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе