ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 365/87/26 Суддя (судді) першої інстанції: Хижний Р.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючий суддя Говорун О.В.,
судді: Осіпова О.О., Чуприна О.В.

Секретар судового засідання Дімінська О.О.

Позивач - ОСОБА_1 .
Відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - Державна служба України з безпеки на транспорті.
Оскаржуване судове рішення - рішення Згурівського районного суду Київської області від 16.03.2026.
Повне рішення складено 16.03.2026.

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ № 00009337 від 16.12.2025 та провадження у справі закрити; 
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ № 00009359 від 16.12.2025 та провадження у справі закрити; 
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ № 00009358 від 16.12.2025 та провадження у справі закрити; 
- визнати протиправною та скасувати постанову серії АВ № 00009411 від 18.12.2025 та провадження у справі закрити.
Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 16.03.2026 позов задоволено.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було доведено, що загальна вага транспортних засобів позивача визначалась відповідачем не шляхом складання навантаження на окремі осі, що має наслідком застосування похибки 16 %, а також не спростував позицію позивача щодо неточності такого вимірювання у разі перевезення сипучих вантажів. Також судом першої інстанції було зазначено, що зазначені в товарно-транспортних накладних відомості щодо маси вантажу брутто та повної маси транспортного засобу з вантажем, а також відомості про параметри транспортного засобу, які зазначені в свідоцтвах про реєстрацію транспортних засобів, є правомірним джерелом інформації для визначення загальної маси транспортного засобу, а тому є належним доказом встановлення вагових параметрів. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню зі скасуванням оскаржуваних постанов та закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.
Апелянт зазначив про те, що підставою для прийняття оскаржуваної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній 40 тон.
Також звертає увагу суду на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було наведено нормативного обґрунтування застосування похибки у розмірі 16% при визначенні загальної маси транспортних засобів позивача.
Разом з тим, скаржник зауважує, що відповідно до вимог чинного законодавства у контролюючого органу відсутній обов`язок щодо використання окремої методики при здійсненні габаритно вагового контролю для зважування тих чи інших видів вантажів, у тому числі сипучих. При цьому, зазначає на необхідності дотримання перевізником встановлених законодавством правил від час перевезення вантажів з метою дотримання умов безпеки, у тому числі, для інших учасників дорожнього руху. 
Позивачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, що має обґрунтування аналогічного позовній заяві змісту. Стверджує, що в оскаржуваних постановах загальна маса ТЗ відповідає сумі навантажень на осі, з чого випливає висновок, що визначення загальної маси ТЗ, зазначеної в оскаржуваних постановах, здійснювалося не шляхом зважування ТЗ в цілому, а шляхом складання вимірюваних показників навантажень на осі й відповідно має бути застосована похибка 16, а не 10 відсотків. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, безпосередньо дослідивши докази у справі, колегія суддів зазначає таке.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, транспортні засоби SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_1 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_2 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_3 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_4 , є спеціалізованими вантажними сідловини тягачами та є власністю СП ТОВ «Нива Переяславщини» (а.с. 34-36 т.1).
Керівником СП ТОВ «Нива Переяславщини» (ЄДРПОУ 25564175) є ОСОБА_1 (а.с. 11-27 т.1).
Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009359 від 16.12.2025 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,538 % (2,615 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з розділом «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення правопорушення» вказаної постанови, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу становить 42615 кг; фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт., спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями 1-2: 3680 мм, 2-3: 5080 мм, 4-5: 1290 мм, навантаження на вісь 1-8150 кг, 2-12600 кг, 3-8850 кг, 4-9000 кг, 5-8750 кг, загальна маса - 47350 кг (а.с. 30 т.1).
Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси - (47350 - 40000 - (10% х 47350)) / 40000) х 100% = 6,538 %.
Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009337 від 16.12.2025 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,200 % (2,48 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з розділом «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення правопорушення» вказаної постанови, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу становить 42480 кг; фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт., спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями 1-2: 3670 мм, 2-3: 5090 мм, 4-5: 1300 мм, навантаження на вісь 1-8250 кг, 2-12400 кг, 3-8850 кг, 4-9050 кг, 5-8900 кг, загальна маса - 47200 кг (а.с.31 т.1).
Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси - (47200 - 40000 - (10% х 47200)) / 40000) х 100% = 6,200 %.
Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009358 від 16.12.2025 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525 % (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з розділом «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення правопорушення» вказаної постанови, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу становить 42210 кг; фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт., спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями 1-2: 3720 мм, 2-3: 5120 мм, 4-5: 1300 мм, навантаження на вісь 1-8500 кг, 2-12300 кг, 3-8850 кг, 4-8700 кг, 5-8650 кг, загальна маса - 46900 кг (а.с. 32 т.1).
Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси - (46900 - 40000 - (10% х 46900)) / 40000) х 100% = 5,525 %.
Постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АВ № 00009411 від 18.12.2025 зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863 % (2,345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.
Згідно з розділом «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення правопорушення» вказаної постанови, виміряна з урахуванням похибки загальна маса транспортного засобу становить 42345 кг; фактично зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт., спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями 1-2: 3720 мм, 2-3: 5140 мм, 4-5: 1290 мм, навантаження на вісь 1-8450 кг, 2-12350 кг, 3-8900 кг, 4-8700 кг, 5-8650 кг, загальна маса - 47050 кг (а.с. 33 т.1).
Розрахунок відсоткового перевищення загальної маси - (47050 - 40000 - (10% х 47050)) / 40000) х 100% = 5,863 %.
Вищевказана інформація підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації, які наявні в матеріалах справах (а.с. 120-126, 130, 133-139, 143, 146-153, 156-162, 164 т.1).
Перевищення навантаження загальної маси транспортного засобу, визначених п. 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ ОІМL R 134-1:2010 (ОІМL R 134-1:2006 IDT) - 10 %.
Фіксацію вказаних правопорушень в автоматичному режимі здійснено технічним засобом WAGA-WIM35, заводський номер 11, свідоцтво про повірку технічного засобу № 4/7126 до 09.06.2026 р. (а.с. 71-72 т.1).
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини 12 статті 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Приписами частин 1 та 6 статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353-ХІІ), учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з частиною 2 статті 29 Закону №3353-ХІІ, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).
Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Відповідно до частини 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
Згідно з статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи вищезазначене, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення повинні ґрунтуватися на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та наданих доказів.
Відповідно до приписів статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Як убачається з оскаржуваних постанов, позивач допустив рух транспортних засобів SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_1 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_2 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_3 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_4 з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон (а.с.30-33 т.1).
Згідно з розрахунком відповідача, в якому була врахована похибка 10%, перевищення загальної маси склало 6,538%, 6,2%, 5,525% та 5,863%.
Вимірювання загальної маси транспортних засобів, згідно з відомостями які містяться в оскаржуваних постановах, було здійснено за допомогою технічного засобу WIM 62 WAGA-WIM35, зав. № 11.
Свідоцтво №04/7126 від 09.06.2025 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 (у складі автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA», зав. №11) чинне до 09.06.2026.
Клас точності для маси транспортного засобу - 10, для одинарної вісі та групи осей - F, що відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010 становить 10% та 16% відповідно (а.с.71 т.1).
Враховуючи наведене, автоматичний прилад для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 вимірює як загальну масу транспортного засобу так і навантаження на окрему вісь. Для кожного з таких вимірів визначений різний клас точності.
Відповідно до пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особо може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Згідно з пунктом 4 Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до пунктів 5, 6 Інструкції № 512, зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:
1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;
2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;
3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.
На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:
1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;
2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;
3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.
Аналізуючи вищевикладені норми та зміст наявних в матеріалах справи оскаржуваних постанов, відповідно до яких ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, колегія суддів приходить до висновку про те, що такі постанови в повній мірі відповідають вимогам законодавства та містять повну, достовірну та необхідну інформацію із зазначенням конкретних метаданих, що чітко вказують на склад та подію вчиненого позивачем адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі.
За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 за № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху.
Позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідачем невірно здійснено розрахунок загальної маси транспортного засобу.
У Додатку 1 до Інструкції № 512 зазначено формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка відповідно до ДСТУ ОLML R 134-1:2010 складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.
Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу здійснюється за формулою:
% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де
Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);
Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.
Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).
Відповідно до пункту 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363), для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
У контексті пункту 22.5 ПДР України, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Аналогічний висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24.07.2019 у справі №803/1540/16.
Суд першої інстанції у своєму рішенні погодився з доводами позивача, що останній при здійсненні перевезення вантажів не порушив п.22.5 Правил дорожнього руху, оскільки маса транспортного засобу (при допустимій фактичній масі до 40 тон) з урахуванням похибки у 16%, не перевищувала вагових параметрів, визначених п.22.5 Правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних постанов, здійснення вагового контролю проводилось засобом фіксації WAGA-WIM35, заводський номер 11, шляхом вимірювання загальної маси транспортних засобів та фіксування навантаження на кожну вісь. 
При цьому, загальна маса транспортних засобів, з урахуванням похибки передбаченого для вказаного засобу ваговимірювальної техніки для визначення загальної маси, перевищувала встановлені законодавством обмеження.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до оскаржуваних постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативного параметру, визначеного пунктом 22.5 ПДР України - саме загальної маси транспортного засобу.
Перевищення навантаження на будь-яку вісь відповідачем не зафіксовано.
Отже, враховуючи те, що згідно з інформацією, яка міститься в постановах у справі про адміністративне правопорушення, було виміряно саме загальну масу, приймаючи до уваги, що відповідна технічна документація на ваговимірювальний засіб - WAGA-WIM35, заводський номер 11, для такого виду вимірювання передбачає похибку в 10%, то саме така похибка має застосуватись для визначення загальної маси транспортного засобу.
За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в цій частині помилковими.
Позивач зазначає, що ним здійснювалось перевезення сипучого вантажу, який міг переміститися під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху.
Колегія суддів наголошує, що завантажуючи автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.
Також, як було вже зазначено, позивачем допущено перевищення саме загальної ваги транспортного засобу, а не перевищення навантаження на будь-яку вісь, яке могла виникнути через переміщення сипучого вантажу під час руху. 
Щодо доводів позивача про зазначення ваги вантажу у відповідних товарно-транспортних накладних.
Верховний Суд в постанові від 31.07.2019 у справі №802/518/17-а дійшов висновку, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.
Відомості, які містяться в товарно-транспортних накладних, не спростовують даних отриманих від автоматичного ваговимірювального засобу під час визначення загальної маси транспортного засобу та не можуть свідчити про те, що загальна маса транспортного засобу під час її фіксації автоматичним комплексом була іншою, ніж визначена за допомогою такого комплексу.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що позивач протиправно, всупереч вимогам законодавства, допустив рух транспортних засобів SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_1 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_2 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_3 , SCANIA G400, д.н.з. НОМЕР_4 фактичною масою понад 40 тон.
При цьому, оскільки факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 ПДР, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про те, що постанови серії АВ № 00009337 від 16.12.2025, серії АВ № 00009359 від 16.12.2025, серії АВ № 00009358 від 16.12.2025 та серії АВ № 00009411 від 18.12.2025, якими притягнуто до адміністративної відповідальності позивача за частиною 2 статті 1321 КУпАП є правомірними та підстави для їх скасування відсутні.
Суд першої інстанції наведені вище обставини не враховував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушені норми матеріального права, що стало підставою для неправильного вирішення справи. Відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 242-244, 286, 308, 322 КАС України, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.
Рішення Згурівського районного суду Київської області від 16.03.2026 скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними, скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та закриття проваджень у справах про адміністративне правопорушення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.В. Говорун

Судді О.О. Осіпова

О.В. Чуприна