Справа № 519/252/26 
1-кп/519/50/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
захисника ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Південне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.11.2025 за №12025161200000624, відносно
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Південне, Одеська область, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, який проходить службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:
18.02.2020 Южним міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі
13.07.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 13.01.2022 у зв`язку з відбуттям строку покарання; 
обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.296, ч.1 ст.357 КК України,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Одеса, українка за національністю, громадянка України, з середньою освітою, вдова, маюча на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
23.02.2026 Південним міським судом Одеської області за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки; 
обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Південне, Одеська область, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимий:
27.10.2020 Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
06.11.2020 Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі;
22.01.2021 Южним міським судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно з ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до остаточного покарання 4 роки 2 місяців позбавлення волі, звільнений 17.09.2024 по відбуттю строку покарання; 
обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 – 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, будучи раніше засудженим за хуліганство, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи як група осіб, без попередньої змови, перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме під час переходу проїжджої частини у невстановленому місці, почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх осіб, які знаходились в автомобілі марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , який зупинився для пропуску пішоходів, на проїжджій частині по проспекту Миру в м. Південне, Одеського району, Одеської області.
Автомобіль марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив паркування, з якого вийшли ОСОБА_11 , яка перебувала на водійському місці, її чоловік ОСОБА_10 , пасажир ОСОБА_12 та зробили голосом зауваження компанії осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після чого між всіма учасниками виник конфлікт у громадському місці, який супроводжувався нецензурними висловлюваннями, погрозами із подальшим застосуванням фізичної сили, а саме ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_6 , з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи агресивно та демонстративно, усвідомлюючи публічний характер своїх дій, їх сприйняття сторонніми особами та їх суспільну небезпечність, з особливою зухвалістю застосували фізичне насильство до ОСОБА_12 , завдавши йому численних ударів по голові та тулубу руками та ногами, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді саден та синця, ран та перелом кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. 
З метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_10 намагався запобігти злочинним діям невідомих осіб та здійснив виклик поліції, однак ОСОБА_4 , разом із Бахтинським попрямували до ОСОБА_10 , який побачивши реальну погрозу для свого здоров`я швидко направився до приміщення супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру 19-А. Не бажаючи припиняти хулігантські дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направились за ОСОБА_10 до приміщення супермаркету «Копійка».
Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», де перебували відвідувачі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивом явної неповаги до суспільства, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у присутності відвідувачів та працівників магазину, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою, демонстративною та агресивною поведінкою, ігноруючи зауваження сторонніх осіб та персоналу магазину, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство до ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_5 , використовуючи фізичний вплив, завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, ОСОБА_4 наніс 5 ударів рукою в область голови та 5 ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_6 наніс 6 ударів рукою в область тулуба, чим спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на голові в лобовій ділянці, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. 
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 вийшли з приміщення супермаркету «Копійка» та направились до автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , та який був припаркований у громадському місці за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру, 17, знаходячись біля якого порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, завдали декілька ударів ногами та руками по склу та зовнішніх елементах автомобіля, чим спричинили механічні пошкодження транспортному засобу.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 – 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 19.11.2025 приблизно о 21:45 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, разом з раніше невідомим йому потерпілим ОСОБА_12 , дістав гаманець з кишені останнього, де виявив пластикові банківські картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_12 .
Після чого, у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних банківських карток з метою подальшого використання як платіжного інструменту при безготівковому розрахунку, таємно викрав вказані банківські картки, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», за своїм значенням (правовим режимом) та функціональним призначенням, як платіжний інструмент та засіб доступу до банківського рахунку, є офіційним документом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, у присутності потерпілого, але не помітно для нього, з кишені куртки, що була вдягнута на потерпілого, власноручно дістав гаманець, звідки таємно викрав картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_12 , тим самим викрав офіційні документи з корисливих мотивів.
Також, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який був продовжений станом на 19.11.2025. ОСОБА_4 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію воєнного стану.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу на посаді оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 – 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, 19.11.2025 приблизно о 21:45 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, разом з раніше невідомим потерпілим ОСОБА_12 , дістав гаманець з кишені останнього, де виявив пластикові банківські картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_12 .
Після чого, у ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаних банківських карток з метою подальшого таємного викрадення з них грошових коштів, вчинено повторно в умовах воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди та бажаючи завдати таку шкоду, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, у присутності потерпілого, але не помітно для нього, з кишені куртки, що була вдягнута на потерпілого, власноручно дістав мобільний телефон марки «іPhone 11», блакитного кольору, imei: НОМЕР_5 , бувший у використанні, вартістю 7573 гривні та гаманець, звідки таємно викрав картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 та банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , котрі належать ОСОБА_12 , тим самим викрав офіційні документи з корисливих мотивів.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 з викраденою банківською картою банку «А-Банк» № НОМЕР_3 , котра належить ОСОБА_12 , 19.11.2025, о 23 годині 09 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, прибув магазину «АТБ», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, вул. Григорівського Десанту, 14, де діючи умисно, в період з 23 години 09 хвилин по 23 годину 49 хвилин, здійснив 17 (сімнадцять) банківських операцій з оплати товару, шляхом прикладння банківської картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 4848 гривень 68 копійок, а також з банківської картки банку «ОЩАДБАНК» № НОМЕР_4 , в період з 23 години 26 хвилин по 23 годину 30 хвилин, здійснив 4 (чотири) банківські операції з оплати товару, шляхом прикладння вказаної банківської картки, що належить ОСОБА_12 , до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 1787 гривень.
Надалі, 20.11.2025, о 19 годині 19 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, прибув магазину «Пивасов», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, проспект Миру, 21-Д, де діючи умисно, здійснив 1 (одну) банківську операцію з оплати товару, шляхом прикладння банківської картки банку «А-Банк» № НОМЕР_3 до терміналу, при цьому не вводячи пін-коду чи іншого захисту, на загальну суму 88 гривень 50 копійок.
Після чого, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на загальну суму 14297 гривень 18 копійок.
ОСОБА_6 , що 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи як група осіб, без попередньої змови, перебуваючи біля будинку №19-А по гір. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме під час переходу проїжджої частини у невстановленому місці, почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх осіб, які знаходились в автомобілі марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , який зупинився для пропуску пішоходів, на проїжджій частині по проспекту Миру в м. Південне, Одеського району, Одеської області.
Автомобіль марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив паркування, з якого вийшли ОСОБА_11 , яка перебувала на водійському місці, її чоловік ОСОБА_10 , пасажир ОСОБА_12 та зробили голосом зауваження компанії осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після чого між всіма учасниками виник конфлікт у громадському місці, який супроводжувався нецензурними висловлюваннями, погрозами із подальшим застосуванням фізичної сили, а саме ОСОБА_4 , разом із ОСОБА_6 , з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи агресивно та демонстративно, усвідомлюючи публічний характер своїх дій, їх сприйняття сторонніми особами та їх суспільну небезпечність, з особливою зухвалістю застосували фізичне насильство до ОСОБА_12 , завдавши йому численних ударів по голові та тулубу руками та ногами, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді саден та синця, ран та перелом кісток носа, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
З метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_10 намагався запобігти злочинним діям невідомих осіб та здійснив виклик поліції, однак ОСОБА_4 , разом із Бахтинським попрямували до ОСОБА_10 , який побачивши реальну погрозу для свого здоров`я швидко направився до приміщення супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: Одеська область. Одеський район, м. Південне, проспект Миру 19-А. Не бажаючи припинятихулігантські дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направились за ОСОБА_10 до приміщення супермаркету «Копійка».
Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», де перебували відвідувачі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивом явної неповаги до суспільства, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у присутності відвідувачів та працівників магазину, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою, демонстративною та агресивною поведінкою, ігноруючи зауваження сторонніх осіб та персоналу магазину, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство до ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_5 , використовуючи фізичний вплив, завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, ОСОБА_4 наніс 5 ударів рукою в область голови та 5 ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_6 наніс 6 ударів рукою в область тулуба, чим спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на голові в лобовій ділянці, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 вийшли з приміщення супермаркету «Копійка» та направились до автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , та який був припаркований у громадському місці за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру, 17, знаходячись біля якого порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, завдали декілька ударів ногами та руками по склу та зовнішніх елементах автомобіля, чим спричинили механічні пошкодження транспортному засобу.
ОСОБА_5  19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи як група осіб, без попередньої змови, перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю з метою спричинення тілесних ушкоджень, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме під час переходу проїжджої частини у невстановленому місці, почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх осіб, які знаходились в автомобілі марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 , який зупинився для пропуску пішоходів, на проїжджій частині по проспекту Миру в м. Південне, Одеського району, Одеської області.
Автомобіль марки «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснив паркування, з якого вийшли ОСОБА_11 , яка перебувала на водійському місці, її чоловік ОСОБА_10 , пасажир ОСОБА_12 та зробили голосом зауваження компанії осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після чого між всіма учасниками виник конфлікт у громадському місці, який супроводжувався нецензурними висловлюваннями, погрозами із подальшим застосуванням фізичної сили.
З метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_10 намагався запобігти злочинним діям невідомих осіб та здійснив виклик поліції, однак ОСОБА_4 , разом із Бахтинським попрямували до ОСОБА_10 , який побачивши реальну погрозу для свого здоров`я швидко направився до приміщення супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру 19-А. Не бажаючи припиняти хулігантські дії, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 направились за ОСОБА_10 до приміщення супермаркету «Копійка».
Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», де перебували відвідувачі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивом явної неповаги до суспільства, разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у присутності відвідувачів та працівників магазину, супроводжуючи свої дії грубою нецензурною лайкою, демонстративною та агресивною поведінкою, ігноруючи зауваження сторонніх осіб та персоналу магазину, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство до ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_5 , використовуючи фізичний вплив, завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, ОСОБА_4 наніс 5 ударів рукою в область голови та 5 ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_6 наніс 6 ударів рукою в область тулуба, чим спричинили ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді саден на голові в лобовій ділянці, які відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 намагалася припинити протиправні дії групи осіб, про те ОСОБА_5 підійшла та нанесла один удар лівою руки в область лівої щоки обличчя ОСОБА_11 .
Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_11 сіла до автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , з водійської сторони, після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, з хуліганських мотивів та явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, який супроводжувався особливою зухвалістю, застосували фізичне насильство, а саме підійшла до вищевказаного автомобіля та через відкрите вікно нанесла ОСОБА_11 один удар кулаком в область обличчя, чим спричинила тілесні ушкодження, а саме на повіках правого ока синець, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, чим продовжила грубе порушення громадського порядку.
Потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, в яких просили розглядати кримінальне провадження у їх відсутність.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що за відсутності потерпілих можливо з`ясувати всі обставини справи під час судового розгляду та ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілих, що узгоджується з нормами ст.325 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в ході якої разом із ОСОБА_6 , завдали ОСОБА_12 численні удари по голові та тулубу руками та ногами. Потім разом із ОСОБА_13 попрямували до ОСОБА_10 , який направився до приміщення супермаркету «Копійка», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру 19-А. Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», де перебували відвідувачі, ОСОБА_5 , завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, він наніс приблизно 5 ударів рукою в область голови та 5 ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_6 наніс приблизно 6 ударів рукою в область тулуба. Потім він та ОСОБА_6 вийшли з приміщення супермаркету «Копійка» та направились до автомобіля «BMW», який був припаркований за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, проспект Миру, 17, де завдали декілька ударів ногами та руками по склу та зовнішніх елементах автомобіля. Також, з кишені куртки, що була вдягнута на потерпілого, він власноручно дістав гаманець, звідки таємно викрав картки банку «А-Банк» та банку «ОЩАДБАНК», котрі належать ОСОБА_12 та мобільний телефон марки «іPhone 11», блакитного кольору. Після чого він з викраденою банківською картою банку «А-Банк» 19.11.2025, пізно ввечері, прибув магазину «АТБ», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, вул. Григорівського Десанту, 14, де здійснив кілька банківських операцій з оплати товару банківською карткою банку «А-Банк», на загальну суму 4848 гривень 68 копійок, а також з банківської картки банку «ОЩАДБАНК», на загальну суму 1787 гривень. Надалі, 20.11.2025, ввечері, він прибув магазину «Пивасов», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Південне, проспект Миру, 21-Д, де здійснив одну банківську операцію з оплати товару банківською карткою банку «А-Банк» на загальну суму 88 гривень 50 копійок.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті визнала повністю. Підтвердила, що 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме під час переходу проїжджої частини у невстановленому місці, почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх осіб, які знаходились в автомобілі. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , застосували фізичне насильство до ОСОБА_12 , завдавши їм численних ударів по голові та тулубу руками та ногами. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_13 попрямували до ОСОБА_10 , який направився до приміщення супермаркету «Копійка». ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та вона направились за ОСОБА_10 до приміщення супермаркету «Копійка». Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка» вона завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, ОСОБА_4 наніс декілька ударів рукою в область голови та декілька ударів ногою в область тулуба та голови, ОСОБА_6 наніс також декілька ударів рукою в область тулуба. ОСОБА_11 намагалася припинити їх дії, проте ОСОБА_5 підійшла та нанесла один удар лівою руки в область лівої щоки обличчя ОСОБА_11 . Продовжуючи свої, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли з приміщення супермаркету «Копійка» та направились до автомобіля «BMW», який був припаркований, та знаходячись біля якого, завдали декілька ударів ногами та руками по склу та зовнішніх елементах автомобіля. Після вчинення вищевказаних дій, ОСОБА_11 сіла до автомобіля «BMW», з водійської сторони, після чого вона підійшла до вищевказаного автомобіля та через відкрите вікно нанесла ОСОБА_11 один удар кулаком в область обличчя. 
Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за вищевикладених обставин визнав повністю. Підтвердив, що 19 листопада 2025 року, приблизно о 21 годині 25 хвилин, спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №19-А по пр. Миру в м. Південне Одеського району Одеської області, вчинили сварку з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме під час переходу проїжджої частини у невстановленому місці, почали демонструвати непристойні жести та висловлювалась нецензурною лайкою у бік останніх осіб, які знаходились в автомобілі. Після чого, разом із ОСОБА_4 застосували фізичне насильство до ОСОБА_12 , завдавши йому численних ударів по голові та тулубу руками та ногами. Далі всі троє попрямували до ОСОБА_10 , який направився до приміщення супермаркету «Копійка». Перебуваючи в середині приміщення супермаркету «Копійка», ОСОБА_5 , завалила ОСОБА_10 на підлогу та нанесла один удар рукою в область голови, він наніс кілька ударів рукою в область тулуба. Продовжуючи свої дії, разом з ОСОБА_4 вийшли з приміщення супермаркету «Копійка» та направились до автомобіля «BMW», який належить ОСОБА_10 , та який був припаркований, та знаходячись біля якого, ОСОБА_4 завдав декілька ударів ногами та руками по склу та зовнішніх елементах автомобіля. 
Показання ОСОБА_6 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними. 
Обвинувачені зазначають, що критично ставляться до свого вчинку, у вчиненому розкаюються та запевняють, що зробили відповідні висновки для себе.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, ч. 3 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб особою, раніше судимою за хуліганство, ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Також, суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Також, суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в обвинувальному акті не зазначено.
У судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно ОСОБА_4 , відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі в його випадку не можливе та становить дуже високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб.
Також, у судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно ОСОБА_6 , відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі в його випадку не можливе та становить дуже високу небезпеку для суспільства.
Також, у судовому засіданні досліджена досудова доповідь відносно ОСОБА_5 , відповідно до якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , її спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі або обмеження волі в її випадку можливе лише у винятковому випадку.
Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. В справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 так і в справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних, їх судимості, посередню характеристику ОСОБА_6 , незадовільні характеристики ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обставини, що пом`якшують покарання, а також обставин, які обтяжують покарання.
Судом також враховується, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, обвинувачена ОСОБА_5 , на профілактичному обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_6 перебуває під наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом F 12.2 від 07.10.2008, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра не перебуває.
Оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою ОСОБА_5 до постановлення у відношенні неї вироку Південного міського суду Одеської області від 23 лютого 2026 року, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає необхідним остаточно призначити обвинуваченої покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. 
На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75, 76 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути в рівних частинах 5348,40 грн документально підтверджених витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-26/2426-АВ від 11.03.2026. Також з обвинувачених на користь судового експерта ОСОБА_14 в рівних частках слід стягнути 400 гривень документально підтверджених витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3198/25 від 23.12.2025.
Відомості про майно, на яке накладено арешт, інші процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.
До обвинувачених було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого закінчився 06.04.2026. З клопотанням про застосування до обвинувачених на період до набрання вироком законної сили запобіжного заходу прокурор не звертався.
Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.296, ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання:
- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.296 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки. 
На підставі п.1-2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки. 
На підставі п.1-2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити її покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень по даній справі та за вироком Південного міського суду Одеської області від 23 лютого 2026 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки. 
На підставі п.1-2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Початок іспитового строку засудженій ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн 40 коп. витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-26/2426-АВ від 11.03.2026.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_14 400 (чотириста) гривень витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 3198/25 від 23.12.2025.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Південний міський суд Одеської області, з особливостями, передбаченими ст. 394 КПК України. 
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_15