ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 140/1916/25
адміністративне провадження № К/990/48007/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Стародуба О.П. та Чиркіна С.М., розглянув у письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 140/1916/25
за позовом Мар`янівської селищної ради
до Горохівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою Горохівської міської ради
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Обрізко І.М., Іщук Л.П., Пліша М.А.) від 22 жовтня 2025 року,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. 27 лютого 2025 року Мар`янівська селищна рада (далі також - позивач) звернулася до суду з позовом до Горохівської міської ради, Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - Держгеокадастр, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади»;
- зобов`язати Держгеокадастр скасувати внесення до Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) відомостей про межі Горохівської міської територіальної громади, здійснені на підставі рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади» та проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади Луцького району Волинської області (далі - Горохівська територіальна громада).
2. На обґрунтування позовних вимог Мар`янівська селищна рада зазначала, що 03 травня 2024 року розробник проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської територіальної громади - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гео-Лендс» (далі - ТОВ «Гео-Лендс»), звернувся з клопотанням про погодження проєкту землеустрою. 10 жовтня 2024 року на пленарному засіданні депутати Мар`янівської селищної ради не підтримали проєкт землеустрою, про що 15 жовтня 2024 року листом № 1367/05-21/2-24 було повідомлено ТОВ «Гео-Лендс». Згодом позивач довідався, що Горохівська міська рада 05 вересня 2024 року прийняла рішення № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади», а 26 листопада 2024 року Держгеокадастр вніс до ДЗК відомості про межі Горохівської територіальної громади.
Горохівська міська рада залишила без розгляду звернення позивача від 24 грудня 2024 року (лист № 1753/01-01/2-24), в якому Мар`янівська селищна рада висловила незгоду з прийняттям рішення та просила скасувати рішення від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024, у результаті прийняття якого відбулося розширення адміністративно-територіальних меж міста Горохіва за рахунок земель, які входять до складу Мар`янівської селищної територіальної громади, зокрема, земельних ділянок, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод "Горсталь"» (далі - ТОВ «Завод "Горсталь"»), з кадастровими номерами 0720888600:00:001:0258, -:0259, -:0260, -:0261, -:0262, -:0264, -:0265, -:0267, -:0268, -:0269, -:0270, -:0271, -:0272,-:0488, -:0489, а також земельна ділянка з кадастровим номером 0720888600:00:001:0471, на якій розташовано Комунальне підприємство Горохівський «Райсількомунгосп» (далі - КП Горохівський «Райсількомунгосп»).
До початку 2025 року ТОВ «Завод "Горсталь"» було одним із найбільших платників податків у Мар`янівській селищній територіальній громаді (далі - Мар`янівська територіальна громада). У результаті прийняття оскаржуваного рішення воно увійшло до Горохівської територіальної громади, до якої продовжило сплачувати податки, що завдає суттєвої шкоди економічним інтересам Мар`янівської територіальної громади.
Горохівська міська рада не визнала позов, зазначала, що вихідними даними для розробки проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської територіальної громади було рішення Цегівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 26 березня 2004 року № 8/13, згідно з яким Цегівська сільська рада погодила включення в межі міста 29,3 га, зокрема, городів жителів міста (6,1 га), житлової забудови на вулиці Берестецькій (13,4 га), території ТОВ «Завод "Горсталь"» (6,4 га), забудованої території КП Горохівський «Райсількомунгосп» (1,7 га), паливного складу (1 га), тиру (0,5 га), польової дороги (0,2 га).
У проєкті землеустрою вулиця Берестецька була включена в межі території Горохівської територіальної громади, але не включена в межі міста Горохіва; державна реєстрація вказаних земельних ділянок здійснювалася до об`єднання територіальних громад, коли не були встановлені межі Мар`янівської та Горохівської територіальних громад. Також вихідними даними були: рішення Волинської обласної ради від 18 жовтня 2005 року № 23/13, яким погоджено включення 29,3 га земель Цегівської сільської ради у межі міста Горохіва; проєкт встановлення меж населених пунктів (креслення межі міста Горохів в масштабі 1:10000), погоджений головою Цегівської сільської ради; рішення Волинської обласної ради від 26 вересня 2018 року № 21/41 «Про підпорядкування села Сільце Горохівського району», згідно з яким село Сільце було підпорядковане Журавниківській сільській раді, правонаступником якої є Горохівська міська рада; Генеральний план села Сільце Горохівського району Волинської області, розроблений відповідно до рішення Журавниківської сільської ради від 19 квітня 2019 року № 32/6 «Про надання дозволу на виготовлення Генерального плану села Сільце Горохівського району Волинської області та затвердження рішенням Горохівської міської ради № 6-180/2021 від 23 лютого 2021 року "Про затвердження генерального плану с. Сільце Горохівської міської ради"».
ТОВ «Гео-Лендс» 03 вересня 2024 року листом № 179 поінформувало Горохівську міську раду про ненадходження відповіді Мар`янівської селищної ради про результати розгляду проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської територіальної громади. У зв`язку з цим 05 вересня 2024 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 39-14/2024. На момент реєстрації меж території Горохівської територіальної громади в ДЗК Мар`янівська селищна рада не відмовила у погодженні або затвердженні документації із землеустрою з описом змісту недоліків.
На думку Горохівської міської ради, оскільки оскаржуване рішення прийнято 05 вересня 2024 року, Мар`янівська селищна рада пропустила тримісячний строк звернення до суду з позовом.
3. Держгеокадастр не визнав позов, у відзиві вказував, що не мав підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації меж Горохівської територіальної громади. Крім того, ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області не є належним відповідачем у справі, оскільки скасувати відомості про межі Горохівської територіальної громади може лише кадастровий реєстратор, який розташований на території Волинської області.
4. У відповіді на відзиви Мар`янівська селищна рада покликалася на те, що Верховна Рада України не приймала рішення щодо встановлення чи зміни адміністративно-територіальних меж міста Горохів, тому спірні земельні ділянки не можуть вважатися такими, що увійшли в межі міста Горохів чи Горохівської територіальної громади. Проєкт землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської територіальної громади не був погоджений в частині розмежування території Горохівської та Мар`янівської територіальних громад. Рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 є нормативно-правовим актом, тому може бути оскаржене протягом всього строку дії. Частина десята статті 24 Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) не передбачає принципу екстериторіальності при скасування судом державної реєстрації земельної ділянки. Державний реєстратор ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області протиправно здійснив державну реєстрацію відомостей про землі в межах території Горохівської територіальної громади, тому є належним співвідповідачем у справі.
5. Волинський окружний адміністративний суд ухвалою від 17 квітня 2025 року відмовив у задоволенні клопотання Горохівської міської ради про залишення позовної заяви без розгляду.
6. У додаткових поясненнях Мар`янівська селищна рада зазначала, що є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Бранівської, Цегівської та Бужанівської сільських рад відповідно до рішення від 16 липня 2019 року «Про реорганізацію Бранівської, Цегівської та Бужанівської сільських рад шляхом приєднання до Мар`янівської селищної ради». Кабінет Міністрів України розпорядженням від 12 червня 2020 року № 708-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Волинської області» затвердив, зокрема, територію Мар`янівської територіальної громади з адміністративним центром у селищі Мар`янівка, до складу якої увійшли: Мар`янівська, Бранівська, Бужанська, Галичанська, Скригівська та Цегівська територіальні громади. До вересня 2024 року Мар`янівська селищна рада не провела жодного результативного пленарного засідання через незабезпечення кворуму; Горохівська міська рада була поінформована про недієздатність Мар`янівської селищної ради як суб`єкта погодження проєктної документації.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
7. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 18 червня 2025 року відмовив у задоволенні позову.
8. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Горохівська територіальна громада не є тотожною місту Горохів як територіальній одиниці. Оскаржуваним рішенням затверджено межі території саме Горохівської територіальної громади, а позивач не надав доказів, що рішенням Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 змінено межі міста Горохів.
9. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 22 жовтня 2025 року скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року, ухвалив нове рішення про задоволення позову.
10. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірні земельні ділянки у 1991 році не були частиною міста Горохіва, а визначена законом процедура встановлення меж не була завершена, оскільки Верховна Рада України не прийняла постанови щодо встановлення чи зміни меж адміністративно-територіальної одиниці міста Горохів у порядку, передбаченому статтею 174 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Земельні ділянки, на яких розташоване ТОВ «Завод "Горсталь"», входять до складу меж населеного пункту села Цегів згідно зі схемою економіко-планувального зонування, що є складовою частиною технічної документації з нормативної грошової оцінки земель села Цегів, виготовленої Державним підприємством «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», затвердженої рішенням Цегівської сільської ради від 13 липня 2012 року № 17/6. Відтак, спірні земельні ділянки не могли вважатися такими, що увійшли до меж міста Горохів чи Горохівської територіальної громади. 
Державний реєстратор не є суб`єктом владних повноважень, уповноваженим встановлювати межі населених пунктів або визначати належність конкретної земельної ділянки до певного населеного пункту чи територіальної громади.
Апеляційний суд зазначив, що оскаржуване рішення є нормативно-правовим актом, дія якого не вичерпується його разовим застосуванням; Горохівська міська рада не мала повноважень приймати рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо встановлення меж Горохівської територіальної громади за відсутності мотивованого погодження такого проєкту з Мар`янівською селищною радою.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
11. Не погодившись із постановою суду апеляційної інстанції, Горохівська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року та залишити в силі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року.
12. На обґрунтування касаційної скарги Горохівська міська рада зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI, статті 59 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР), пункту 2 частини третьої статті 186 ЗК України та порушив положення статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Крім того, скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 2 частини третьої статті 186 ЗК України у випадку, коли орган місцевого самоврядування затвердив проєкт землеустрою про встановлення меж території територіальної громади без отримання відмови суміжної територіальної громади у його погодженні; а також щодо застосування частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI у питанні неможливості скасування внесених до ДЗК відомостей про межі територіальної громади державним кадастровим реєстратором за принципом екстериторіальності.
Позивач не надав до суду жодного письмового доказу, зокрема генерального плану села Цегів чи іншої містобудівної документації, на підтвердження належності спірних земельних ділянок до Мар`янівської територіальної громади. Натомість суд апеляційної інстанції проігнорував наданий Горохівською міською радою оригінал Генерального плану міста Горохів. На момент прийняття рішення від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 Мар`янівська селищна рада не надала Горохівській міській раді відмови у погодженні проєкту землеустрою, яка б відповідала вимогам частини десятої статті 186 ЗК України, а лист позивача від 15 жовтня 2024 року № 1367/05-21/2-24 носив суто інформативний характер і не є рішенням органу місцевого самоврядування у розумінні статті 59 Закону № 280/97-ВР.
Суд апеляційної інстанції не врахував доводів Горохівської міської ради, що скасувати реєстрацію в ДЗК може лише державний кадастровий реєстратор, розташований на території Волинської області, а не ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, яке є неналежним відповідачем у цій частині позовних вимог. Оскаржуване рішення не є нормативно-правовим актом у розумінні пункту 18 частини першої статті 4 КАС України, оскільки передбачає одноразову дію, є виконаним з моменту внесення відомостей до ДЗК 26 листопада 2024 року. Позов підлягав залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.
13. Мар`янівська селищна рада у відзиві на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу Горохівської міської ради, вказує, що відсутність відмови у погодженні проєкту землеустрою із сусідньою територіальною громадою є рівнозначною непогодженню такого проєкту. Частина десята статті 24 Закону № 3613-VI прямо пов`язує скасування державної реєстрації земельної ділянки з тим реєстратором, який таку реєстрацію здійснив. Оскільки внесення відомостей до ДЗК про межі Горохівської міської територіальної громади було здійснено саме ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, цей орган є належним відповідачем і зобов`язаний скасувати відповідні відомості; принцип екстериторіальності стосується реєстрації, а не скасування реєстрації. Рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 є нормативно-правовим актом, тому позов не підлягає залишенню без розгляду, покликаючись на висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 712/8985/17, від 05 липня 2023 року у справі № 380/15396/22, від 06 серпня 2025 року у справі № 580/6934/24.
14. ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області у відзиві підтримало вимоги касаційної скарги Горохівської міської ради; зазначає, що державна реєстрація відомостей про межі Горохівської територіальної громади була здійснена державним кадастровим реєстратором за принципом екстериторіальності, крім того, технічні можливості ДЗК не передбачають механізму скасування внесених до кадастру відомостей про межі територіальних громад.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
15. 21 листопада 2025 року Горохівська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу.
16. Верховний Суд ухвалою від 08 грудня 2025 року відкрив касаційне провадження.
17. 17 грудня 2025 року Мар`янівська селищна рада, а 19 грудня 2025 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області - подали відзиви на касаційну скаргу.
18. Верховний Суд ухвалою від 24 березня 2026 року призначив розгляд цієї справи у судовому засіданні колегією у складі трьох суддів на 07 квітня 2026 року о 14 годині 30 хвилин.
19. 07 квітня 2026 року Верховний Суд вирішив у судовому засіданні відкласти розгляд справи на 21 квітня 2026 року на 14:15, з подальшою зміною дати та часу судового засідання - на 28 квітня 2026 року на 14:15.
20. 28 квітня 2026 року Верховний Суд вирішив у судовому засіданні продовжити розгляд справи у письмовому провадженні. 
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
21. Суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановили, що у 1991 році представники місцевих Рад народних депутатів погодили межі територіальних громад, які прилягають до села Цегів, у тому числі з містом Горохів, згідно з картографічним матеріалом, виготовленим ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».
22. 26 березня 2004 року Цегівська сільська рада рішенням № 8/13 погодила включення до меж міста Горохів земельних ділянок загальною площею 29,3 га, у тому числі території ливарного заводу та райсількомунгоспу.
23. 10 грудня 2021 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 17-11/2021 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади», яким доручила Виконавчому комітету замовити відповідний проєкт землеустрою.
24. На виконання цього рішення 05 червня 2023 року Горохівська міська рада уклала з ТОВ «Гео-Лендс» договір № 45 про проведення топографо-геодезичних робіт зі встановлення меж територіальної громади та договір № 46 про підготовку проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади Луцького району Волинської області.
25. 03 травня 2024 року ТОВ «Гео-Лендс» звернулося до Мар`янівської селищної ради з клопотанням про погодження проєкту землеустрою.
26. 03 вересня 2024 року ТОВ «Гео-Лендс» листом № 179 поінформувало Горохівську міську раду, що Мар`янівська селищна рада не надала жодної відповіді на зазначене клопотання.
27. 05 вересня 2024 року Горохівська міська рада прийняла рішення № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади».
28. 10 жовтня 2024 року Мар`янівська селищна рада провела пленарне засідання 43-ї сесії, на якому депутати не підтримали проєкт рішення про погодження проєкту землеустрою, про що 15 жовтня 2024 року листом № 1367/05-21/2-24 повідомила ТОВ «Гео-Лендс».
29. 26 листопада 2024 року ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області внесло до ДЗК відомості про межі Горохівської територіальної громади з сімома суміжними територіальними громадами на підставі рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024.
30. Покликаючись на те, що Верховна Рада України не приймала постанови про встановлення чи зміну меж адміністративно-територіальної одиниці міста Горохів, а позивач не надавав Горохівській міській раді погодження меж, Мар`янівська селищна рада звернулася до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
31. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також враховуючи межі касаційного перегляду справи, визначені статтею 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.
32. Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
33. Відповідно до частин першої, другої і третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
34. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
35. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
36. Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи є необґрунтованими з огляду на таке.
37. Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
38. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
(І) Щодо застосування пункту 2 частини третьої статті 186 ЗК України та частини другої статті 46-1 Закону № 858-IV 
39. Стаття 7 Конституції України проголошує, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.
40. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (частина третя статті 140 Конституції України).
41. Вирішення питань регулювання земельних відносин належить до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР, які в межах своїх повноважень на пленарних засіданнях після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради приймають рішення (частинами першою та другою статті 59 Закону № 280/97-ВР).
42. За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій» (далі - Закон № 858-IV), проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом.
43. Проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради з метою: а) з`ясування дійсної межі території територіальної громади; б) вирішення спору між декількома органами місцевого самоврядування щодо меж територій територіальних громад; в) внесення відомостей про межі території територіальної громади до Державного земельного кадастру (частини перша та шоста статті 46-1 Закону № 858-IV).
44. При цьому межі території територіальної громади, згідно з частиною другою статті 46-1 Закону № 858-IV, не можуть змінювати меж адміністративно-територіальних одиниць та/чи призводити до розташування сформованої земельної ділянки в межах декількох територіальних громад. Тобто така норма Закону спрямована на дотримання меж адміністративно-територіальних одиниць та недопущення накладення (перетину) меж територіальних громад, унаслідок чого сформовані земельні ділянки можуть опинятися в межах територій різних територіальних громад.
45. Для цього проекти землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад погоджуються сільськими, селищними, міськими радами суміжних територіальних громад і затверджуються сільською, селищною, міською радою, що представляє інтереси територіальної громади, межі території якої встановлюються. У разі відмови сільської, селищної, міської ради у погодженні проекту землеустрою спір вирішується у судовому порядку (пункт 2 частини третьої статті 186 ЗК України).
46. Відповідно до частини сьомої статті 186 ЗК України у редакції, чинній до 08 листопада 2024 року, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим.
47. Разом з тим чинна на момент виникнення спірних правовідносин редакція ЗК України не передбачала наслідків недотримання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування десятиденного строку погодження (відмови в погодженні) проєктної документації.
48. Тобто суміжна рада за результатами розгляду проєкту землеустрою щодо встановлення меж територіальної громади може погодити або відмовити у погодженні проєкту землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад. При цьому погодження проєкту землеустрою суміжною територіальною громадою має процедурний характер та спрямоване на забезпечення врахування інтересів суміжної громади при розробленні документації із землеустрою. 
49. Таким чином заборона встановлення меж території територіальної громади у спосіб, що призводить до накладення (перетину) меж суміжних територіальних громад, може бути реалізована у порядку погодження проєкту землеустрою із суміжними радами, а у разі виникнення спору - у судовому порядку.
50. Водночас Закон № 858-IV розрізняє межі адміністративно-територіальних одиниць (зокрема, межі міста, села, селища як населених пунктів) та межі території територіальної громади, до складу якої може входити декілька населених пунктів.
51. Відповідно до частин першої та другої статті 174 ЗК України рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України. 
Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.
У разі якщо встановлення і зміна меж сіл, селищ призводить до зміни меж території територіальної громади, рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймається Кабінетом Міністрів України на підставі подання відповідних сільських, селищних, міських рад.
52. Затвердження проєкту землеустрою щодо встановлення меж території територіальної громади у порядку статті 46-1 Закону № 858-IV не тотожне встановленню (зміні) меж міста, села або селища як адміністративно-територіальних одиниць у порядку статті 174 ЗК України, та має самостійне правове значення - визначення просторових меж здійснення місцевого самоврядування.
53. У такому разі визначальним для правомірності затвердження проєкту землеустрою щодо встановлення меж території територіальної громади є дотримання прямої заборони, встановленої частиною другою статті 46-1 Закону № 858-IV, - недопущення розташування сформованої земельної ділянки в межах декількох територіальних громад.
54. Обов`язок дотримуватися наведеної заборони покладено на орган місцевого самоврядування, який затверджує проєкт землеустрою, та, відповідно до частини другої статті 77 КАС України, має доводити у суді правомірність свого рішення, зокрема отримання ним погоджень від усіх суміжних територіальних громад (сільських, селищних, міських рад).
55. Такий підхід також узгоджується з принципом належного урядування, який вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти послідовно, прозоро та в межах встановленої законом процедури, особливо якщо відповідне рішення зачіпає права, інтереси або компетенцію інших суб`єктів публічного права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04, пункт 71) зазначено, що ризик помилки державного органу має покладатися на саму державу, а не виправлятися за рахунок осіб, яких ця помилка стосується.
56. У справі, що розглядається встановлено, що Мар`янівська селищна рада не погодила у спосіб, передбачений частиною сьомою статті 186 ЗК України, проєкт землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади, розроблений ТОВ «Гео-Лендс», в частині території, яка межує з територією Мар`янівської територіальної громади. Вже після прийняття Горохівською міською радою рішення від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 на пленарному засіданні 43-ї сесії Мар`янівської селищної ради 10 жовтня 2024 року депутати не підтримали проєкт рішення «Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади Луцького району Волинської області», про що Мар`янівська селищна рада листом від 15 жовтня 2024 року № 1367/05-21/2-24 поінформувала розробника (ТОВ «Гео-Лендс») проєкту землеустрою.
57. Разом з тим непідтримання депутатами Мар`янівської селищної ради проєкту рішення про погодження проєкту землеустрою за своїми правовими наслідками не тотожне погодженню проєкту землеустрою чи мотивованій відмові у його погодженні в розумінні частини сьомої статті 186 ЗК України, оскільки відповідно до частини першої статті 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а ненабрання проєктом рішення необхідної кількості голосів означає лише те, що відповідне рішення радою не прийнято. У такому разі, наслідки погодження або відмови у погодженні, передбачені частиною сьомою статті 186 ЗК України, не настають.
58. Таким чином, Горохівська міська рада, отримавши від ТОВ «Гео-Лендс» інформацію про відсутність відповіді Мар`янівської селищної ради, не мала правових підстав вважати, що процедура погодження проєкту землеустрою із суміжною територіальною громадою завершена в передбачений законом спосіб. 
59. За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Горохівська міська рада протиправно прийняла рішення № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади».
60. Також суд апеляційної інстанції встановив, що спірні земельні ділянки, на яких розташовано ТОВ «Завод "Горсталь"» та КП Горохівський «Райсількомунгосп», у 1991 році не входили до меж міста Горохів; Цегівська сільська рада 26 березня 2004 року рішенням № 8/13 лише погодила включення до меж міста Горохів земельних ділянок загальною площею 29,3 га, у тому числі території ливарного заводу та райсількомунгоспу, а Волинська обласна рада рішенням від 18 жовтня 2005 року № 23/13 погодила таке включення, проте Верховна Рада України не приймала рішення про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Горохів за рахунок зазначених земельних ділянок. Тобто визначена статтею 174 ЗК України процедура встановлення (зміни) меж міста Горохів за рахунок цих земельних ділянок не була завершеною.
61. Таким чином, з урахуванням встановлених судами обставин справи, земельні ділянки, на яких розташовано ТОВ «Завод "Горсталь"», входять до складу меж села Цегів - населеного пункту, який після об`єднання територіальних громад відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 708-р увійшов до складу Мар`янівської територіальної громади з адміністративним центром у селищі Мар`янівка.
62. Включення оскаржуваним рішенням до території Горохівської територіальної громади земельних ділянок, які за наявними у справі доказами входять до меж села Цегів і відповідно до території Мар`янівської територіальної громади, свідчить про накладення (перетин) меж двох суміжних територіальних громад, унаслідок чого сформовані земельні ділянки опиняються одночасно в межах територій різних територіальних громад.
63. Восьмий апеляційний адміністративний суд правомірно надав оцінку наведеним обставинам та обґрунтовано виходив із того, що Горохівська міська рада не довела дотримання заборони, встановленої частиною другою статті 46-1 Закону № 858-IV, при затвердженні проєкту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської територіальної громади; такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на належному дослідженні доказів та правильному застосуванні норм матеріального права.
64. Доводи касаційної скарги Горохівської міської ради, з покликанням на рішення Цегівської сільської ради від 26 березня 2004 року № 8/13 та рішення Волинської обласної ради від 18 жовтня 2005 року № 23/13 про погодження включення 29,3 га до меж міста Горохів, про те, що оскаржуваним рішенням встановлюються межі саме території Горохівської територіальної громади, а не межі міста Горохів, не спростовують висновку апеляційного суду, оскільки зазначені рішення є лише етапами процедури встановлення (зміни) меж міста, передбаченої статтею 174 ЗК України, яка не була завершена прийняттям Верховною Радою України відповідної постанови. Тобто не є правовою підставою для перенесення меж спірних земельних ділянок з території Мар`янівської територіальної громади до території Горохівської територіальної громади.
65. Верховний Суд наголошує, що дотримання частини другої статті 46-1 Закону № 858-IV є обов`язковим саме при встановленні меж території територіальної громади та має на меті унеможливлення накладення (перетину) меж суміжних територіальних громад; навіть за відсутності формальної відмови суміжної ради орган місцевого самоврядування, що затверджує проєкт землеустрою, не звільняється від обов`язку дотримання заборони, встановленої частиною другою статті 46-1 Закону № 858-IV. Сама по собі відсутність відмови суміжної ради не створює правових підстав для встановлення меж території територіальної громади у спосіб, що призводить до накладення меж із суміжною територіальною громадою.
66. Також Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що Мар`янівська селищна рада не надала суду докази належності спірних земельних ділянок до Мар`янівської територіальної громади, зокрема генерального плану села Цегів, оскільки тягар доведення правомірності оскаржуваного рішення покладається на суб`єкта владних повноважень, який його прийняв (частина друга статті 77 КАС України), а саме на Горохівську міську раду. Крім того, у матеріалах справи наявне рішення Цегівської сільської ради від 13 липня 2012 року № 17/6 разом зі схемою економіко-планувального зонування, які підтверджують належність спірних земельних ділянок до меж села Цегів та, відповідно, до території Мар`янівської територіальної громади.
(ІІ) Щодо нормативно-правового характеру оскаржуваного рішення
67. Горохівська міська рада у касаційній скарзі стверджує, що оскаржуване рішення від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 не є нормативно-правовим актом у розумінні пункту 18 частини першої статті 4 КАС України, оскільки передбачає одноразову дію та є виконаним з моменту внесення відомостей до ДЗК 26 листопада 2024 року, а тому позов підлягав залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.
68. Верховний Суд не погоджується з такими доводами Горохівської міської ради з огляду на таке.
69. Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
70. Згідно з частиною першою статті 73 Закону № 280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
71. Конституційний Суд України у Рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.
72. Верховний Суд у постанові від 26 вересня 2023 року у справі № 640/26236/19 сформулював висновок щодо можливості оскарження нормативно-правового акта протягом усього строку його чинності, оскільки правовий вплив такого акта не вичерпується одноразовим застосуванням.
73. Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 712/8985/17 зазначив, що нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акта. Відповідно строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акта.
74. Рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади» за своєю правовою природою встановлює межі території територіальної громади, тобто визначає територіальну громаду, яка здійснює на такій території свої повноваження щодо вирішення питань місцевого значення (справляння місцевих податків і зборів, надання адміністративних послуг та розпорядження землями комунальної власності тощо).
75. Встановлення меж територіальної громади має триваючий характер правового регулювання та породжує правові наслідки для невизначеного кола осіб (мешканців, суб`єктів господарювання, інших суб`єктів), які проживають або здійснюють діяльність на відповідній території, при цьому діє безстроково до прийняття нового рішення про зміну меж. Зазначене підтверджує нормативний характер такого рішення органу місцевого самоврядування.
76. Сам факт внесення відомостей до ДЗК є виконанням технічної процедури, передбаченої частиною сьомою статті 46-1 Закону № 858-IV, а не вичерпанням правової дії рішення, оскільки рішення продовжує визначати межі територіальної громади і після такого внесення.
77. Оскільки нормативно-правовий акт може бути оскаржений без обмеження в часі протягом всього строку його дії відповідно до частини третьої статті 264 КАС України, доводи Горохівської міської ради про пропуск Мар`янівською селищною радою тримісячного строку звернення до суду є необґрунтованими.
78. Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 712/8985/17, від 19 серпня 2020 року у справі № 461/7577/16-а, від 05 липня 2023 року у справі № 380/15396/22 та від 06 серпня 2025 року у справі № 580/6934/24.
79. Доводи касаційної скарги про те, що Мар`янівська селищна рада як суб`єкт владних повноважень мала звернутися до суду в межах тримісячного строку, передбаченого частиною першою статті 122 КАС України, який, як стверджує скаржник, обчислюється з дня прийняття оскаржуваного рішення, не можуть бути взяті до уваги з огляду на нормативно-правовий характер оскаржуваного рішення.
80. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
81. Такий інший строк для оскарження чинного нормативно-правового акта встановлений частиною третьою статті 264 КАС України, згідно з якою нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.
82. Відповідне право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт (частина друга статті 264 КАС України).
83. Верховний Суд підкреслює, що чинний нормативно-правовий акт може породжувати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, оскільки правовий вплив такого акта не вичерпується разовим застосуванням, а триває упродовж усього часу його чинності. У такому разі підстави для звернення до суду виникають у заінтересованої особи (зокрема й у суб`єкта владних повноважень, права чи компетенцію якого зачіпає такий акт) у кожен момент чинності цього акта.
84. Такий підхід узгоджується з принципом юридичної визначеності як складовою верховенства права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania, заява № 28342/95, пункт 61) зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Водночас у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції у розрізі зазначеного принципу оцінив неприпустимість тривалого існування правової невизначеності щодо меж території територіальної громади.
85. Крім того, Верховний Суд у постанові від 05 липня 2023 року у справі № 380/15396/22 сформулював правову позицію про те, що встановлення строків звернення до адміністративного суду та залишення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення або здійснення незаконної діяльності. 
86. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30 жовтня 2018 року у справі № 493/1867/17, від 22 січня 2019 року у справі № 201/9987/17(2-а/201/304/2017), від 05 квітня 2019 року у справі № 809/248/18, від 22 листопада 2019 року у справі № 1140/3136/18, від 29 листопада 2019 року у справі № 608/957/16-а, від 29 січня 2020 року у справі № 554/5119/16-а, від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 816/197/18, від 11 листопада 2020 року у справі № 640/19903/19, від 01 червня 2022 року у справі № 460/100/21, від 20 жовтня 2025 року у справі № 320/39008/23 та від 12 лютого 2026 року у справі № 240/23099/24
87. Окремо Верховний Суд наголошує, що посилання суб`єкта владних повноважень як відповідача в адміністративній справі на пропуск строку звернення до суду не може мати наслідком легалізацію триваючого порушення та не звільняє такого суб`єкта від обов`язку довести правомірність оскаржуваного рішення відповідно до частини другої статті 77 КАС України, а також дотримання ним вимог частини другої статті 19 Конституції України.
88. Оскаржуване рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 впливає на здійснення місцевого самоврядування Мар`янівською територіальною громадою на спірній території, унеможливлюючи реалізацію Мар`янівською селищною радою своїх повноважень щодо вирішення питань місцевого значення на земельних ділянках. 
89. За таких обставин підстави для звернення до суду виникали і продовжують виникати у Мар`янівської селищної ради протягом усього часу чинності оскаржуваного рішення, а доводи касаційної скарги про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду є необґрунтованими.
(ІІІ) Щодо застосування частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI
90. Відповідно до частини десятої статті 24 Закону № 3613-VI державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
91. Зазначене формулювання пов`язує повноваження на скасування реєстрації з фактом здійснення реєстраційної дії, а не з місцезнаходженням земельної ділянки.
92. Тобто принцип екстериторіальності, на підставі якого було здійснено реєстрацію, поширюється і на скасування такої реєстрації, оскільки частина десята статті 24 Закону № 3613-VI не встановлює різних правил компетенції для здійснення та скасування реєстраційних дій.
93. Суди попередніх інстанцій установили, що 26 листопада 2024 року відомості про межі Горохівської територіальної громади були внесені до ДЗК саме ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області за принципом екстериторіальності.
94. З огляду на це суб`єкт владних повноважень, який не вчиняв реєстраційну дію, за загальним правилом, не може бути зобов`язаний скасувати її результати, оскільки він не є суб`єктом відповідного обов`язку за частиною десятою статті 24 Закону № 3613-VI.
95. Таким чином, належним відповідачем за вимогою про скасування внесених до ДЗК відомостей є саме державний кадастровий реєстратор того територіального Управління Держгеокадастру, який здійснив оскаржувану реєстраційну дію щодо внесення до ДЗК відомостей про межі територіальної громади, незалежно від розташування відповідної території територіальної громади.
96. Отже, Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області є належним відповідачем у частині позовних вимог про зобов`язання скасувати внесені до ДЗК відомості про межі Горохівської територіальної громади, а доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
97. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
98. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
99. Доводи касаційної скарги Горохівської міської ради не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції та фактично зводяться до незгоди скаржника із наданою судом правовою оцінкою обставин справи, що не може бути підставою для скасування судового рішення.
100. Восьмий апеляційний адміністративний суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність рішення Горохівської міської ради від 05 вересня 2024 року № 39-14/2024 «Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення меж території Горохівської міської територіальної громади» та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вчинити дії щодо скасування відомостей, внесених до ДЗК, про межі Горохівської міської територіальної громади, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування та державна реєстрація встановлених (змінених) меж територіальної громади має наслідком розташування спірних земельних ділянок в межах декількох територіальних громад.
101. За таких обставин Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу Горохівської міської ради слід залишити без задоволення, а постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року - без змін.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Горохівської міської ради залишити без задоволення.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 140/1916/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді О.П. Стародуб

С.М. Чиркін