Справа №551/79/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2026 р. селище Шишаки Полтавської області

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

06 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача.
Позовні вимоги обґрунтувала тим що, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і вона повністю знаходиться на утриманні матері.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 551/79/26 між суддями Шишацького районного суду Полтавської області, головуючим суддею у ній визначено суддю Сиволапа Д.С. ( т. 1, а.с. 17 ). 

Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін ( т. 1, а.с. 20 ).

11 березня 2026 року, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву на позову заяву, адвокатом Кіндяком О.І., в інтересах відповідача ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї ( т. 1, а.с. 29 – 104 ).

Ухвалою суду від 12 березня 2026 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - повернуто заявнику через недоцільність її об`єднання з первісним позовом ( т. 1, а.с. 105 ).

17 березня 2026 року, у визначений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти доводів позивача в частині того, що він не приймає участі в утриманні дитини, просив стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини його доходу, посилаючись на наявність інших утриманців - непрацездатної матері та бабусі та наявність у відповідача кредитних зобов`язань ( т. 2, а.с. 1 – 239 ). 

Ухвалою суду від 17 березня 2026 року відмовлено у задоволені клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження ( т. 2, а.с. 240 ).

19 березня 2026 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій наголошено на тому, що обов`язок утримання дитини для батька є безумовним та не може залежати від наявності у відповідача кредитних зобов`язань, які виникли виключно з волі останнього. Крім того, позивач вважає, що відповідачем не надано доказів перебування на його утриманні матері та бабусі ( т. 3, а.с. 1 – 7 ). 

Наказом голови Шишацького районного суду Полтавської області № 24-ОС від 02 квітня 2026 року суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату суду в зв`язку з призначенням на посаду судді Чернігівського апеляційного суду.

З огляду вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Калюжного С.П. № 2 від 08 квітня 2026 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл ( т. 3, а.с. 16 ).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу справи за позовом ОСОБА_1 від 08 квітня 2026 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Вергун Н.В. ( т. 3, а.с. 17 ). 

Ухвалою суду від 10 квітня 2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини прийнято до провадження суддею Вергун Н.В., її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін, до відому яких доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 10 год. 00 хв. 30 квітня 2026 року ( т. 3, а.с. 18 ).

Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року заяву адвоката Кіндяка О.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про повернення судового збору у справі № 551/79/26 сплаченого за подання зустрічної позовної заяви задоволено ( т. 3, а.с. 25 ).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. 

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 01 лютого 2022 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с.14).

З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 18.10-09/168 від 26 листопада 2025 року слідує, що ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю (т.1 а.с.15).

Факт проживання доньки ОСОБА_5 разом з матір`ю відповідачем не заперечується. 

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом поміж іншого враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.
При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). 

З висловлених сторонами правових позицій та наданих доказів слідує, що відповідач надає кошти на утриманні дитини, яка проживає окремо від нього, однак таке утримання не має сталого та систематичного характеру та в першу чергу пов`язано з оплатою потреб дитини, що мають нагальний характер, зокрема пов`язаних з її лікуванням. Однак, між сторонами не досягнуто остаточної домовлено про способи виконання відповідачем обов`язку утримання дитини, яка проживає окремо від нього.

Отже, звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів суд вважає цілком обґрунтованим.

При цьому, сам відповідач не заперечує щодо наявності у нього обов`язку утримання дитини. Однак, посилаючись на наявність у нього інших утриманців (непрацездатних матері і бабусі) та кредитних зобов`язань, відповідач просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частини його доходів.

Суд не може погодитись з такою позицією відповідача, виходячи з наступного.

З наданих відповідачем доказів слідує, що його матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою з інвалідність 3 групи, якій протипоказана важка фізична праця (т.2 а.с 54-58). 
Проте, відповідачем не надано доказів того, що матір ОСОБА_6 потребує матеріального утримання з боку відповідача та відповідно перебуває на його утриманні, зокрема спільно з ним проживає, пов`язана з ним спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. 
Так, з наданих відповідачем доказів слідує, що хоча він і зареєстрований з матір`ю за однією адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 22,55), однак працює в м. Полтаві та фактично проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2 (т.2 а.с.18, 28). При цьому матір позивача отримує пенсію з інвалідності, тобто фактично отримує матеріальне утримання від держави. 

Суд звертає увагу на те, що Сімейним кодексом України (ст. 264) на онуків покладено обов`язок піклування про своїх бабу, діда, а не обов`язок їх матеріального утримання. Дані поняття не є тотожними. 
Крім того, баба платника аліментів не відноситься до кола осіб, визначених п. 3 ч.1 ст.182 СК України, наявність яких суд враховує при визначенні розміру аліментів. 
З наданих відповідачем доказів судом встановлено, що його баба ОСОБА_7 є пенсіонером за віком та отримує пенсію, що більше ніж вдвічі перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб (пенсіонерів) на 2026 рік. 
Отже, доводи відповідача про те, що на зменшення запропонованого позивачем розміру аліментів для утримання малолітньої дитини повинно впливати перебування на його утриманні непрацездатних бабусі та матері є неспроможними.
Враховуючи розмір заробітної плати відповідача, середньомісячний розмір якої за останні 6 місяців складає 51632,36 грн. без відрахування податків та зборів (т.2 а.с.53), суд вважає, що наявність у відповідача кредитних зобов`язань у вказаному ним розмірі 8650 грн. на місяць, за відсутності у відповідача інших дітей, дружини та осіб, які дійсно перебувають на його повному утриманні, не повинно призводити до зменшення обсягу матеріального утримання неповнолітньої дитини. 
При цьому, суд звертає увагу на те, що заявлений позивачем розмір аліментів у вигляді 1/4 частини всіх видів доходів відповідача є цілком адекватним, економічно обґрунтованим та повністю відповідає сталій судовій практиці, а також вимогам СК та ЦПК України щодо розміру аліментів, які стягуються в безумовному порядку за правилами наказного провадження (ч.5 ст. 183 СК, п.4 ч.1 ст. 161 ЦПК). 
Відсутність у відповідача судимостей, позитивні характеристики з місяця роботи та місця реєстрації, наявність статусу учасника бойових дій (т.2 а.с. 17-18, 24-29) не звільняють його від обов`язку матеріально утримувати дитину, яка проживає окремо від нього та жодним чином не впливають на визначення розміру аліментів судом. 

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зважаючи на те, що до відділення поштового зв`язку позовну заяву подано 03 лютого 2026 року, суд керуючись положеннями ч.1 ст. 191 СК України вважає необхідним стягувати аліменти, починаючи з вищевказаної дати, а на підставі п.1.ч.1. ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. 

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору. 
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн. в зв`язку з повним задоволення ним позовних вимог. 

Керуючись ст.ст. 180-182 СК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 280-284 України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 лютого 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, на р/р UA 908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп. 

Рішення суду у частині стягнення аліментів на дитину за один місяць допустити до негайного виконання. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Полтавської апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його підписання. 

Найменування сторін: 

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 30 квітня 2026 року. 

Головуючий суддя: