РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
02 липня 2026 р.  Справа № 120/16057/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

17.11.2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №024350004717 від 03.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії по інвалідності;
- зобов?язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до його страхового стажу:
- період безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань з 22.06.2015 по 06.07.2016; з 09.07.2016 по 20.07.2016; з 21.07.2016 по 28.07.2016; з 02.08.2016 по 19.10.2016; з 01.11.2016 по 01.03.2017; з 10.03.2017 по 25.03.2017; з 10.04.2017 по 18.06.2017 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби; 
- період військової служби з 30.06.2013 по 01.08.2013; з 29.07.2014 по 31.07.2014; з 01.04.2015 по 31.12.2015; з 01.02.2016 по 11.02.2016; 
- період навчання у ДНЗ «Крижопільський професійний будівельний ліцей» з 03.09.2012 по 05.04.2013.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 03.09.2025 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
За принципом екстериторіальності заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 03.09.2025 року № 024350004717 про відмову позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний страховий стаж 4 роки.
Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Ухвалою суду від 21.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. 
09.12.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, щодо позовних вимог позивача про зарахування до стажу роботи періодів з 22.06.2015 по 06.07.2016, з 09.07.2016 по 20.07.2016, з 21.07.2016 по 28.07.2016, з 02.08.2016 по 19.10.2016, з 01.11.2016 по 01.03.2017, з 10.03.2017 по 25.03.2017, з 10.04.2017 по 18.06.2017 в особливий період і з розрахунку один місяць служби за три місяці, вказує, що відповідно до п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток № 2).
Вказує, що довідки учасникам бойових дій видаються згідно додатку №2 вищезазначеної постанови. Вони повинні містити запис про те, що “зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці”
Разом з тим, відповідач зауважує, що такої довідки позивачем не надано.
Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 03.09.2012 по 05.04.2013, відповідач вказує, що після 01.01.2004 до страхового стажу зараховується час навчання лише за умови добровільної сплати єдиного соціального внеску.
Відтак, за відсутності підтвердження сплати єдиного соціального внеску період навчання не може бути зарахований до страхового стажу.
З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.
10.12.2025 року представник позивача подала заперечення на відзив, у яких вказує, що належним способом відновлення порушеного права позивача на призначення пенсії по інвалідності буде скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 024350004717 від 03.09.2025 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності із зарахуванням до страхового стажу зазначених в позовній заяви періодів військової служби, участі в АТО та періоду навчання в училищі.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 17.03.2025 року ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи.
03.09.2025 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
За принципом екстериторіальності заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.
За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 03.09.2025 року № 024350004717 про відмову позивачу в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки відсутній необхідний страховий стаж 4 роки.
У рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 03 роки 07 місяців 03 днів. До страхового стажу зараховані всі періоди згідно доданих документів. 
Вважаючи таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася з даним адміністративним позовом до суду.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України закріплює право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу".
За приписами статті 14 Закону № 1058-IV страхувальниками відповідно до цього Закону, зокрема, є підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, надбавку або компенсацію, - для осіб, зазначених у пунктах 6-9, 11 і 12 статті 11 цього Закону.
Частиною першою статті 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки.
Згідно з частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Відповідно до пункту 3 розділу ХV Закону № 1058-ІV зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів Державного бюджету України.
Протягом п`яти років з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (набрав чинність 11 жовтня 2017 року) військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, до Пенсійного фонду подаються, у разі їх відсутності, персоніфіковані відомості про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 17.03.2025 року ОСОБА_1 визнано інвалідом третьої групи.
Так, на момент звернення із заявою про призначення пенсії вік позивача становив 30 років, що є достатнім в розумінні вимог частини 1 статті 32 Закону № 1058-ІV.
Разом із тим підставою для прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності слугував висновок пенсійного органу про відсутність у позивача необхідного страхового стажу (4 років).
При цьому, до страхового стажу позивача не зараховано період проходження ним військової служби з 30.06.2013 по 01.08.2013; з 29.07.2014 по 31.07.2014; з 01.04.2015 по 31.12.2015; з 01.02.2016 по 11.02.2016, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків.
Оцінюючи такі доводи пенсійного органу суд, враховує таке.
Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії по інвалідності додаються, з поміж іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).
У разі якщо за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським відповідно до Закону, страховий стаж та заробітна плата (дохід) обчислюються на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески, форма якої затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 04 лютого 2021 року № 3-1 «Про затвердження форми довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески та Порядку розрахунку сум грошового забезпечення, якщо документи про його нарахування та про сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя або знищено», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07 квітня 2021 року за № 463/36085.
Водночас пунктом 6 Порядку № 637 визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 770 затверджено Порядок зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 р. по 31 грудня 2006 року, а також Порядок подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р., необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським.
Відповідно до пункту 1 Порядку подання відсутніх у Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р., необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським, цей Порядок установлює механізм, форму та строки подання до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь необхідних для призначення пенсій військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу, поліцейським персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 р. по 31 грудня 2016 р. у разі їх відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пунктів 3, 4 згаданого вище Порядку відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб на підставі інформації з податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за формами № 8 ДР і № 1 ДФ, які ДФС передає Пенсійному фонду України в електронному вигляді на центральному рівні в порядку, встановленому Пенсійним фондом України та ДФС. При цьому Пенсійний фонд України обчислює щомісячні суми грошового забезпечення виходячи із середнього розміру сум доходу квартальної звітності за формами № 8 ДР і № 1 ДФ за період, за який подано інформацію.
У разі відсутності інформації з податкового розрахунку сум доходу відомості про періоди служби, суми грошового забезпечення та сплату страхових внесків вносяться територіальними органами Пенсійного фонду України до реєстру застрахованих осіб на підставі поданого військовими частинами чи органами, які виплачують (виплачували) грошове забезпечення, або подаються органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів, до територіальних органів Пенсійного фонду України у вигляді звіту за формою згідно з додатком.
Страхувальники або уповноважені органи подають звіт до територіальних органів Пенсійного фонду України у такі строки:
за період з 1 липня 2000 по 31 грудня 2003 - не пізніше ніж 1 грудня 2019;
за період з 1 січня 2004 по 31 грудня 2007 - не пізніше ніж 1 травня 2020;
за період з 1 січня 2008 по 31 грудня 2011 - не пізніше ніж 1 жовтня 2020;
за період з 1 січня 2012 по 31 грудня 2015 - не пізніше ніж 1 жовтня 2021;
за період з 1 січня 2015 по 31 грудня 2016 - не пізніше ніж 11 жовтня 2022.
Кінцеві строки подання страхувальниками або уповноваженими органами звіту до територіальних органів Пенсійного фонду України, зазначені у цьому пункті, можуть бути змінені відповідними державними органами за погодженням з Пенсійним фондом України, але не пізніше ніж до 11 жовтня 2022 року.
Для формування звіту страхувальники або уповноважені органи та територіальні органи Пенсійного фонду України можуть обмінюватися інформацією на паперових та магнітних (електронних) носіях. При цьому територіальні органи Пенсійного фонду України аналізують отриману від страхувальників та уповноважених органів інформацію, додають інформацію, наявну в Пенсійному фонді України, та повертають таку інформацію до страхувальників або уповноважених органів для заповнення та подання звіту.
З огляду на вказані положення Порядку, суд критично оцінює доводи Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо правомірності відмови в призначенні позивачу пенсії по інвалідності з підстав відсутності інформації про сплату страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період проходження нею військової служби.
Суд вважає, що в межах даних спірних правовідносин позивача не може нести відповідальність чи бути обмеженою у правах на соціальне забезпечення в разі неналежного виконання своїх обов`язків чи-то роботодавцем, чи-то органом Пенсійного фонду, так як обов`язок щодо подання до пенсійного органу персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року, необхідних для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, поліцейським, покладено саме на військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства.
При цьому, суд враховує те, що у наказі командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2017 року № 10 вказано, що вислуга років у Збройних Силах становить - 04 роки 2 місяці 26 діб.
Також факт проходження позивачем військової служби за контрактом у Збройних Силах України у період з 16.04.2013 року по 11.07.2017 року підтверджується військовим квитком серія НОМЕР_2 .
Таким чином, суд доходить висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області безпідставно не зарахувало до страхового стажу позивача період проходження ним військової служби з 30.06.2013 по 01.08.2013; з 29.07.2014 по 31.07.2014; з 01.04.2015 по 31.12.2015; з 01.02.2016 по 11.02.2016 при розгляді його заяви про призначення пенсії за інвалідністю.
Щодо позовних вимог у частині зарахування до страхового стажу позивача  періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, для виконання службових (бойових) завдань з 22.06.2016 по 06.07.2016; з 09.07.2016 по 20.07.2016; з 21.07.2016 по 28.07.2016; з 02.08.2016 по 19.10.2016; з 01.11.2016 по 01.03.2017; з 10.03.2017 по 25.03.2017; з 10.04.2017 по 18.06.2017 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, суд зважає на таке.
Кабінет Міністрів України 17.07.1992 прийняв постанову № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Порядок № 393), пунктом 3 якого встановлено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час.
Варто зауважити, що пункт 3 Порядку № 393 до 19.02.2022 був викладений у такій редакції: до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: а) один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час. 
Однак, Кабінет Міністрів України постановою від 16.02.2022 № 119 (набрала чинності 19.02.2022) вніс зміни до згаданого пункту, внаслідок чого пільгове обчислення календарної вислуги можливе тільки для визначення розміру пенсії, а не її призначення.
Верховний Суд аналізуючи вищезазначені норми при вирішенні питання щодо призначення пенсії на підставі частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у постанові від 09 червня 2025 року прийнятої у справі №360/665/24, зробив висновок про те, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, а тому періоди проходження військової служби підлягають зарахуванню до стажу роботи, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Посилання позивача на Положення №530 суд вважає безпідставними, оскільки зазначене Положення прийняте на виконання Закону №2262-ХІІ, регулює порядок обчислення вислуги років та не поширюється на правовідносини щодо призначення пенсії із врахуванням страхового стажу відповідно до Закону №1058-IV.
Щодо позовних вимог у частині зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання у ДНЗ «Крижопільський професійний будівельний ліцей» з 03.09.2012 по 05.04.2013, суд зазначає таке. 
Згідно ст. 56 Закону України № 1788-XII до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
В той же час, відповідно до ст. 24 Закону України № 1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Зазначена норма Закону України № 1058-ІV набрала чинності з 01.01.2004.
Отже, за період до 01.01.2004 страховий стаж враховується на підставі документів про стаж, що визначені Порядком № 637.
Перелік осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, визначений в ст.11 Закону України № 1058-IV. 
Водночас ст. 12 Законом України № 1058-IV передбачена можливість добровільної участі у пенсійному страхуванні. 
Особи, які досягли 16-річного віку та не належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до статті 11 Закону № 1058, у тому числі особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, а також в аспірантурі та докторантурі, іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають або працюють на території України, громадяни України, які постійно проживають або працюють за межами України, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають право на добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. 
Зазначені особи можуть брати добровільну участь у солідарній системі або в накопичувальній системі пенсійного страхування, або одночасно в обох системах відповідно до укладеного договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування згідно із Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Виходячи з наведеного правового регулювання, суд погоджується з доводами відповідача, що час навчання позивача (після 01.01.2004) може бути зарахований до його страхового стажу лише у разі сплати позивачем страхових внесків в добровільному порядку.
Відтак, за встановлених у справі обставин період навчання позивача у ДНЗ «Крижопільський професійний будівельний ліцей» з 03.09.2012 по 05.04.2013 правомірно не зараховано до страхового стажу позивача, адже в силу положень ст. 11, 12 та 24 Закону України № 1058-IV за цей період страхові внески не сплачувалися та позивач не підлягав загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачу протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період проходження ним військової служби з 30.06.2013 по 01.08.2013; з 29.07.2014 по 31.07.2014; з 01.04.2015 по 31.12.2015; з 01.02.2016 по 11.02.2016, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 024350004717 від 03.09.2025 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог зобов`язального характеру в частині призначення пенсії за віком, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною четвертою статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивачки, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки в спірних правовідносинах права позивача порушені протиправним рішенням відповідача, яке судом скасовано, і відповідачем в даному випадку не було належно обраховано страховий стаж позивача, який дає право на призначення пенсії по інвалідності, а суд не може перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає за необхідне, на підставі частини 2 статті 9 КАС України, для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача вийти за межі заявлених позовних вимог, та належним способом відновлення порушеного права зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 27.08.2025 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.
Враховуючи відсутність судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд - 
в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області №024350004717 від 03.09.2025 року про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.
Зобов`язати  Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.08.2025 року про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028, код ЄДРПОУ 21084076 )
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ 13322403). 

Суддя Дончик Віталій Володимирович