УХВАЛА

04 травня 2026 року
м. Київ

справа № 695/2807/24
провадження № 61-1927св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,
розглянув при попередньому розгляді справи у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Золотоніська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2026 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М., Фетісової Т. Л.,
ВСТАНОВИВ:
26 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

17 грудня 2024 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнив. Встановив факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , більше п`яти років на час відкриття спадщини після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з указаним рішенням, керівник Золотоніської окружної прокуратури подав апеляційну скаргу.
Черкаський апеляційний суд своєю постановою від 08 січня 2026 року задовольнив апеляційну скаргу керівника Золотоніської окружної прокуратури, скасував рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2024 року, заяву ОСОБА_1 залишив без задоволення, вирішив питання про розподіл судових витрат.

10 лютого 2026 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2026 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17 грудня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2026рокувідкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

20 березня 2026 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Золотоніська міська рада Черкаської області, про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського апеляційного суду від 08 січня 2026 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов