УХВАЛА

19 травня 2026 року 
м. Київ
справа №320/54507/24
адміністративне провадження №К/990/19438/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів: Жука А.В.,  Білак М.В., 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Некомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України про визнання протиправним та нечинним рішення в частині та положення,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Некомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення Ради приватних виконавців України №71 від 28.06.2024 в частині затвердження Положення про Центр підготовки та підвищення кваліфікації приватних виконавців;
- визнати протиправним та нечинним Положення про Центр підготовки та підвищення кваліфікації приватних виконавців, затверджене рішенням Ради приватних виконавців України №71 від 28.06.2024.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року провадження у справі закрито.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року залишено без змін.
29 квітня 2026 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у цій справі. 
Положенням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, проте позивачем до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.
В касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
В цьому клопотанні позивач посилається на статтю 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначає, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Скаржник зазначає, що до 24 лютого 2022 року вона проживала у м. Маріуполь Донецької області, яке майже повністю зруйноване та окуповане військами російської федерації, її житло та все майно знищено в результаті воєнних дій, заощаджень не має та є внутрішньо переміщеною особою.
Скаржник вказує, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела, суми нарахованого доходу за 1-4 квартали 2025 року складають 69333,05 грн, з яких 33000,00 грн виплачено в січні-квітні 2025 року Департаментом соцзахисту населення Одеської міської ради як соціальні виплати на проживання внутрішньо переміщеним особам, що не враховується для загального оподатковуваного доходу суб`єкта незалежної професійної діяльності.
Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, зокрема, у разі, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
З огляду на викладене та проаналізувавши додані до касаційної скарги докази, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Предметом касаційного оскарження є ухвала суду першої інстанції після перегляду її судом апеляційної інстанції про закриття провадження у справі. 
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Отже, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі після перегляду її судом апеляційної інстанції, може бути оскаржена в суді касаційної інстанції. 
За правилами абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Постановляючи оскаржувані процесуальні судові рішення, суди виходили з того, що позивачем оскаржуються дії, які здійснювалися відповідачем виключно в межах правовідносин реалізації органом самоврядування приватних виконавців компетенції щодо вирішення питань внутрішньої діяльності інституту приватних виконавців. Суди наголосили, що у разі виникнення спору між приватним виконавцем та органом самоврядування приватних виконавців щодо правовідносин, які стосуються внутрішньої діяльності інституту приватних виконавців, такі спори можуть чи мають розв`язуватися в позасудовому порядку.
Суди дійшли висновку, що на спірні правовідносини не поширюється не тільки юрисдикція адміністративних судів, але й компетенція судів інших юрисдикцій. 
Отже, врахувавши викладене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, застосував пункт 1 частини першої статті 238 КАС України та закрив провадження у справі. 
Водночас заявник касаційної скарги не погоджується з такими мотивами та зазначає, що в цій справі спір виник з приводу вчинення відповідачем владних функцій, а саме прийняття підзаконного нормативно-правового акта - Положення про Центр підготовки та підвищення кваліфікації приватних виконавців, затверджене рішенням Ради приватних виконавців України №71 від 28.06.2024. Позивач вважає це Положення неправомірним з огляду на відсутність у відповідача повноважень на прийняття нормативно-правових актів, а також через те, що зазначене Положення не відповідає нормам акту вищої юридичної сили. Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно встановлено, що спір у цій справі не є публічно-правовим. Також судами зроблено неправильний висновок про те, що цей спір повинен вирішувати у позасудовому порядку.
Отже, підставою відкриття касаційного провадження є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень пункту 1 частини першої статті 238 КАС України щодо підстав закриття провадження у цій справі.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 329, 334 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги Євгеніївни на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Некомерційної професійної організації "Асоціація приватних виконавців України" в особі Ради приватних виконавців України про визнання протиправним та нечинним рішення в частині та положення - задовольнити.
2. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у цій справі.
3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року у цій справі.
4. Витребувати справу № 320/54507/24 із Київського окружного адміністративного суду.
5. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.
6. Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему "Електронний суд" у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам засобами поштового зв`язку.
7. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач: С.А. Уханенко
Судді: М.В. Білак
А.В. Жук