Справа №748/104/26 
Провадження №2/751/832/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року       місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В. 
з участю секретаря судового засідання Усік Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулось до Чернігівського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 00-8081039 від 23.05.2023 у розмірі 29 767, 50 грн та понесених судових витрат.
Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 17.05.2024 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №00-9776421 у формі електронного документа шляхом обміну елекктроннмими повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно умов якого кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у кредит грошові кошти на погоджених умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми кредиту. Проте відповідачка не виконала свого обов`язку та не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. 20.01.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №20012025-МК/Ейс, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідачки. Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту, у останньої виникла заборгованість за кредитним договором №00-9776421 від 17.05.2024 у розмірі 16 652 грн 30 коп, з яких: 7700 грн 00 коп – заборгованість по кредиту, 8952 грн 30 коп – заборгованість по несплаченим відсотками за користування кредитом.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.01.2026 позовну заяву передано до Новозаводського районного суду м.Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).
Ухвалою судді від 20.03.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано докази у справі за клопотанням представника позивача.
25.05.2026 до суду надійшли витребувані докази у справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
03.06.2026 ухвалою суду в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

23.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №00-8081039, за умовами якого сума кредитного ліміту складає 7 350 грн, строк дії кредитної лінії 120 днів, строк повернення кредиту 20.09.2023 або достроково, знижена процентна ставка 2,50%, стандартна процентна ставка 2,50%, комісія за надання кредиту 367, 50 грн.
Позичальник погодила умови договору, підписавши його за допомогою підпису з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.10-13).
Крім того, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» ідентифіковано особу позичальника, що підтверджується довідкою (а.с.31).
ОСОБА_1 також підписала графік платежів та паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.14, а.с.29-30).
Факт перерахування грошових коштів ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» на картку зазначену у договорі ОСОБА_1 № НОМЕР_1 підтверджується інформацією наданою ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (а.с.34-35), а також інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий Дім» (а.с.32-33).
Згідно інформації та виписки наданої АТ «Таскомбанк» від 18.05.2026 на рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 у гривнях, операції по якому могли здійснюватись за допомогою платіжної картки № НОМЕР_3 , 23.07.2023 о 13:34:28 здійснено безготівкове зарахування коштів в сумі 7 350 грн (а.с.97, а.с.98).
28.11.2023 між ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» (Клієнт) укладено договір факторингу №28112023, за умовами якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с. 42-44).
Згідно акту приймання-передачі (а.с. 52) та реєстру боржників до Договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-8081039 від 23.05.2023 в сумі 29 767 грн 50 коп (а.с.48).
Згідно з детальним розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», заборгованість відповідача за кредитним договором № 00-8081039 від 23.05.2023 станом на 28.11.2023 становить 29 767 грн 50 коп, з яких: 7 717 грн 50 коп - сума кредиту (тіло кредиту 7 350 грн, комісія 367 грн 50 коп), 22 050 грн 00 коп – заборгованість за процентами (а.с. 54).
Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором № 00-8081039 від 23.05.2023 заборгованість станом на 25.12.2025 не погашена та складає 29 767 грн 50 коп, з яких: 7 717 грн 50 коп - заборгованість за сумою кредиту, 22 050 грн 00 коп – заборгованість за процентами (а.с.55).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.
За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитувнаня» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1,ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 Кодексу).
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кредитний договір № 00-8081039 від 23.05.2023 був укладений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України.
При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Позивачем надано належні та допустимі докази укладення з відповідачем зазначеного вище договору та отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним договором.
Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
З позовом про визнання недійсним указаного договору відповідачка не зверталась. 
Також, відповідно до п. 2.1 договору факторингу №28112023 від 28.11.2023, укладеним між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» - Клієнт та ТОВ «ФК «ЕЙС» - Фактор, за цим договором Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. 
Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» до договору факторингу №28112023 від 28.11.2023 ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-8081039 від 23.05.2023.
Пунктом 11.1 указаного договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до повного виконання зобов`язань.
Отже, договір факторингу №28112023 від 28.11.2023 є чиним, його дійсність ніким не оспорена, передача права вимоги за ним відповідає чинному законодавству, а тому підлягає виконанню.
Належними та допустимими доказами підтверджений факт укладання 23.05.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 кредитного договору № 00-8081039 на суму 7 350 грн (+ 367 грн 50 коп одноразово нарахована комісія за надання кредиту) у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору про надання позичальнику кредитних коштів та невиконання останнньою зобов`язань з повернення кредитних коштів разом із нарахованими передбаченими договором процентами за користування кредитними коштами, а також перехід права вимоги за цим договором до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», що є підставою для стягнення з відповідача, у межах заявлених вимог заборгованості, на користь позивача.
З огляду на зазначене вище, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат 

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору (а.с. 1), які відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2 662 грн 40 коп.
Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Із матеріалів справи убачається, що правнича допомога ТОВ ФК «ЕЙС» надавалася Адвокатським об`єднання «Соломко та партнери» в особі адвоката Соломки О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 та додаткової угоди №25770669745 від 11.09.2025 (а.с. 57-58, а.с.59).
Відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг, адвокатом надано правові та юридичні послуги на загальну суму 7000 грн 00 коп (а.с.60).
Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням ціни позову, дотримуючись принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом зазначених адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у меншому розмірі, а саме 3000 грн 00 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 533, 543, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст. 12-13, 76-181, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за договором кредитної лінії № 00-8081039 від 23.05.2023 у розмірі 29 767 грн 50 коп (двадцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят сім гривень п`ятдесят копійок), з яких: 7 350 грн 00 коп заборгованість за тілом кредиту; 367 грн 50 коп комісія за надання кредиту; 22 050 грн 00 коп заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн 00 коп (три тисячі гривень). 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 08.06.2026.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЙС» (02090, м.Київ, вул. Юрія Поправки, буд.6, каб.13, ЄДРПОУ 42986956).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ).  

Головуючий - суддя І. В. Яременко