Справа № 746/190/26
1-кп/746/24/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026270330000220 від 27 березня 2026 року, за обвинуваченням 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема: 
- вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2024 року за частиною другою статті 389 КК України, із застосуванням статей 69, 71, 72 КК України, засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць 5 днів;
- якого ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року затримано та направлено для відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі;
- ухвалою Бердичівського міскрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання згідно зі статтею 81 КК України, з не відбутим строком 6 місяців 2 дні обмеження волі, 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 близько 09 години 27 березня 2026 року, перебуваючи на АДРЕСА_2 , поблизу господарства № 22, яке належить ОСОБА_6 , в період дії на території України воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває на даний час, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно, без відповідного дозволу, обійшовши з боку городу, незаконно проник на територію вказаного домогосподарства.

Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, знайшов на подвір`ї знаряддя у вигляді металевого прута, за допомогою якого зірвав запираючий пристрій у вигляді навісного замка на вхідних дверях до приміщення гаража, після чого проник всередину гаража, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) викрав належний ОСОБА_6 станок для заточування ланцюгів Vitals ZKA 8510j, вартістю 1 526,26 грн (одна тисяча п`ятсот двадцять шість гривень 26 копійок). У подальшому, пошкодивши навісний запираючий пристрій на вхідних дверях житлового будинку, проник до середини будинку, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) викрав належні потерпілій ОСОБА_6 бензопилку марки Grune Garten GG-6000, вартістю 2 536,35 грн (дві тисячі п`ятсот тридцять шість гривень 35 копійок), пилку електричну марки Кентавр СП-234Тс, вартістю 2 154,20 грн. (дві тисячі сто п`ятдесят чотири гривні 20 копійок), після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 6 216,81 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до сховища та житла, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною четвертою статті 185 КК України, визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, зокрема надав покази про те, що дійсно, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, без відповідного дозволу, незаконно проник до господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , зірвав запираючий пристрій на вхідних дверях до приміщення гаража, проник всередину гаража, звідки викрав належний ОСОБА_6 станок для заточування ланцюгів. У подальшому пошкодивши навісний запираючий пристрій на вхідних дверях житлового будинку, проник до середини будинку, звідки викрав належні ОСОБА_6 бензопилу та пилку електричну, після чого з місця скоєння злочину втік та розпорядився викраденим на власний розсуд. 

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився з переліком викраденого майна і наведеною в обвинувальному акті вартістю цього майна. При цьому зазначив, що завдані потерпілій збитки повністю відшкодовані. 

Обвинувачений підтвердив, що під час вчинення вказаного кримінального правопорушення він розумів протиправність своїх дій.

Визнавши свою вину, ОСОБА_4 зазначив, що розкаюється у вчиненому і в майбутньому стане на шлях виправлення, більше не буде вчиняти протиправних дій.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції останнього, за згодою всіх учасників процесу, суд вважає доцільним провести судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів щодо руху кримінального провадження, а також матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, долучених до матеріалів кримінального провадження за клопотанням прокурора, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Судом роз`яснено обвинуваченому, що у цьому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд кримінального провадження проведено щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення. За встановлених обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням до сховища та житла, вчиненому в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за частиною четвертою статті 185 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, конкретні обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_4 , який неодноразово раніше судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів проти власності, офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має; відповідно до характеристики Центру надання адміністративних послуг Срібнянської селищної ради за місцем проживання характеризується посередньо, конфліктів із сусідами не виникало, участі у суспільному житті села не приймає, за час проживання заяв чи скарг щодо його поведінки до селищної ради не надходило; відповідно до довідки КНП «Срібнянська центральна лікарня» Срібнянської селищної ради на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2024 року за частиною другою статті 389 КК України, із застосуванням статей 69, 71, 72 КК України, засуджений до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць 5 днів; ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 31 березня 2025 року ОСОБА_4 затримано та направлено для відбування покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі; ухвалою Бердичівського міскрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування покарання згідно зі статтею 81 КК України, з не відбутим строком 6 місяців 2 дні обмеження волі.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Так, щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним злочину, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і розкаявся у вчиненому, надавши критичну оцінку своїй поведінці. 

Згідно зі статтею 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив кримінальних злочинів.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжують покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції частини четвертої статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. 

Відповідно до статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до цього покарання приєднати частково не відбуту частину покарання за вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2024 року у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць 5 днів (невідбута частина покарання становить 6 місяців 2 дні обмеження волі) та на підставі правил статті 72 КК України, перевівши покарання у виді обмеження волі у покарання у виді позбавлення волі, приєднати до покарання за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі покарання у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 березня 2026 року під час досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 26 травня 2026 року (рахується з моменту фактичного затримання, з 18 год. 21 хв. 27 березня 2026 року). 

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2026 року строк тримання обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено на 60 діб, тобто до 18 липня 2026 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 під час досудового розслідування та продовжений під час судового розгляду, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення з 27 березня 2026 року (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 12026270330000220 від 27 березня 2026 року відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 70, 71, 72, 75, 185 КК України, статтями 2, 94, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі частини першої статті 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати покарання, призначене вироком Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 грудня 2024 року у виді обмеження волі, невідбута частина якого становить 6 місяців 2 дні обмеження волі, перевівши покарання у виді обмеження волі у покарання у виді позбавлення волі на підставі правил статті 72 КК України, приєднати до покарання за частиною четвертою статті 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі покарання у виді 1 місяця позбавлення волі. 

Остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України в строк покарання ОСОБА_4 зарахувати попереднє ув`язнення з 27 березня 2026 року (момент фактичного затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1