Справа № 646/6781/26 
№ провадження 2/646/4446/2026 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2026 року       м.Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шиховцової А.О.,
за участю секретаря судового засідання Скриннік А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова через підсистему «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», згідно з якою представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025, що становить 58363,96 грн., яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту – 22112,80 грн; - суми прострочених платежів по процентах – 24766,56 грн, а також суму судового збору у розмірі 2 662,40 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 11.07.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір №542997-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 11.07.2025 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №542997-КС-002 про надання кредиту. 11.07.2025 відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №542997-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку позичальника. Також, 14.07.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 5000,00 грн. Також, 03.09.2025 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №2 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту, відповідно до умов якої ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 12000,00 грн. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №542997-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у розрахунку заборгованості за Договором №542997-КС-002 позичальника ОСОБА_1 , чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором №542997-КС-002 позичальника ОСОБА_1 , відповідач на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №542997-КС-002 на загальну суму 34049,55 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 05.05.2026 утворилась заборгованість за кредитним договором №542997-КС-002 про надання кредиту в розмірі 58363,96 грн., та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 22112,80 грн., суми прострочених платежів по процентах 24766,56 грн.
Ухвалою суду від 09.06.2026 справу прийнято до провадження, провадження у справі відкрито та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію, що містить банківську таємницю, а саме чи випускалася банківська картка № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та інформацію за банківською карткою № НОМЕР_1 , щодо операцій зарахування від ТОВ «Бізнес Позика» на вказану картку та списання на користь ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів за період з 11.07.2025 по 18.02.2026.
15.06.2026 на виконання ухвали суду від АТ «Універсал Банк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. У позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив станом на дату розгляду справи не надійшов, заяв або клопотань до суду не подано.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків.
Згідно зі ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно з частиною першою статті 5ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 11.07.2025 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №542997-КС-002 про надання кредиту.
11.07.2025 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір №542997-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4000, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий боржником було введено/відправлено.
Таким чином, між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №542997-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до розділу 2. договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 гривень на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»..
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування Кредитом.
Пунктом 3.2. договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховується за ставкою вказаною у пункті 2.4 договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та додатку № 1 до договору і розраховується в порядку описаному нижче.
Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється відповідно до погодженого графіку платежів, наведеного в п.п. 3.2.3 та Додатку № 1 до договору (за виключенням дострокового повернення кредиту), внаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в пункті 2.4. договору. При цьому нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в пункті 3.2.3 та Додатку № 1 до договору, та до закінчення строку дії договору.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, яку Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується листом-підтвердженням ТОВ “ПрофітГід” щодо здійснення переказу грошових коштів.
В паспорті споживчого кредиту передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація.
Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту №542997-КС-002 від 11.07.2025.
Крім того, як вбачається із пропозиції укласти додаткову угоду №1 (оферти) до договору №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025 року (споживчий кредит. Електронна форма) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткової угоди №1 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025 року (споживчий кредит. Електронна форма) між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 14.07.2025 року укладено додаткову угоду №1 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Відповідно до умов додаткової угоди №1, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 14.07.2025 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 10000,00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить 400 грн.; сума нарахованої та несплаченої комісії становить 2000,00 грн.
Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 5000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 5000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі.
Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого відповідно до договору та додаткової угоди та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 15000 грн.
На дату укладення Додаткової угоди №1 несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до графіку платежів додаткової угоди та підлягають сплаті відповідно до графіку платежів.
Після укладення цієї Додаткової угоди №1 та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 15000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 12366,13 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 30355,21 грн, загальні витрати за кредитом 15355,21 грн., кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди: 110 календарних днів; денна процентна ставка 0,93 процентів.
В паспорті споживчого кредиту передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація.
Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій ОСОБА_2 щодо укладення електронної додаткової угоди №1 до договору про надання кредиту №542997-КС-002 від 11.07.2025.
Крім того, як вбачається із пропозиції укласти додаткову угоду №2 (оферти) до договору №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025 року (споживчий кредит. Електронна форма) та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення додаткової угоди №1 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025 року (споживчий кредит. Електронна форма) між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 03.09.2025 року укладено додаткову угоду №2 до договору №542997-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Відповідно до умов додаткової угоди №2, кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 03.09.2025 року сума неповернутого позичальником кредиту становить 12942,4 грн.
Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди кредит збільшується на 12000,00 грн та кредитодавець, на умовах викладених в договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит збільшений на 12000,00 грн у строки та на умовах викладених у договорі.
Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого відповідно до договору та додаткової угоди та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 24942,4 грн.
Сторони домовились, що строк кредитування продовжується на 110 днів з дня дати укладення цієї додаткової угоди. З урахуванням цього строк строк кредитування за договором становить 223 дні. Комісія за надання додаткової суми кредиту – 2400,00 грн.
Після укладення цієї Додаткової угоди №2 та збільшення суми кредиту: загальна сума отриманого кредиту становить: 24942,4 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 4725,16 процентів; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 57558,07 грн, загальні витрати за кредитом 32615,67 грн., кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди: 169 календарних днів; денна процентна ставка 0,77 процентів.
В паспорті споживчого кредиту передбачені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту для позичальника, порядок повернення кредиту та інша додаткова інформація.
Представником позивача додано до позовної заяви візуальну форму послідовності дій ОСОБА_2 щодо укладення електронної додаткової угоди №2 до договору про надання кредиту №542997-КС-002 від 11.07.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.05.2026 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 58363,96 грн., яка складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту – 22112,8 грн; - суми прострочених платежів по процентах – 24766,56 грн. 
Згідно з відповіддю АТ «Універсал Банк» від 15.06.2026 підтверджено, що банком було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку НОМЕР_1 та 11.07.2025 зараховано на дану картку 10000,00 грн., 14.07.2025 зараховано 5000,00 грн, 03.09.2025 зараховано 12000,00 грн.
Разом з тим, як встановлено, ОСОБА_1 на виконання умов договору, здійснила часткову оплату за Договором №542997-КС-002 від 11.07.2025 на загальну суму 34049,55 грн.
Так, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (п. 76 Постанови Великої Палати Верховного Суду №338/180/17 від 05 червня 2018 року).
Разом з тим, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (Постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі №127/23910/14-ц).
Таким чином, здійснивши часткову оплату з метою погашення заборгованості за Договором №542997-КС-002 від 11.07.2025 про надання кредиту, з метою виконання умов вказаного договору, відповідач ОСОБА_1 вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 638, 640, 642 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину, втілюється в електронному документі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувань електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).
З розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував відсотки за користування кредитом в межах строку кредитування.
У відповідності до частини 1 статті 76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Як визначено ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до положень статей 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми.
Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 202, 256, 364, 266, 509, 526, 530, 554, 611, 612, 625-627, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10, 12, 76-82, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №542997-КС-002 про надання кредиту від 11.07.2025 у розмірі 58363 (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят три) грн. 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» сплачений за подання позову судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", код ЄДРПОУ: 41084239, місцезнаходження: м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя А.О. Шиховцова