Справа № 198/1/23 
Провадження № 1-кп/0198/6/26
12.06.2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора  ОСОБА_3 , захисників-адвокатів ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинувачених (in absentia) в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2022 за № 42022130000000024, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Жовте Слов`яносербського району Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений:
-05 травня 2025 року Юр`ївським районним судом за ч. 5 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права бути обраним до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилася в смт Станиця Луганська Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , засуджена:
-06 січня 2025 року Юр`ївським районним судом за ч. 5 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права бути обраною до органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати посади або займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування, наданням публічних послуг, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є її приватною власністю,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в смт Станиця Луганська Луганської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, 

встановив :
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, за таких обставин.
Так, згідно зі статтями 1-3, 6 Конституції України - Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Україна є унітарною державою. Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до статей 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. На території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом. На території України не допускається розташування іноземних військових баз. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До системи адміністративно-територіального устрою України входить Автономна Республіка Крим, області, зокрема, Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.
Згідно з вимогами ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.
В березні-квітні 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) у м.Луганськ та в інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених, прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств, організації і підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області і порушення територіальної цілісності України.
В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про державну самостійність Луганської Народної Республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська Народна Республіка», так званої «ЛНР».
З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками РФ з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ЛНР») і силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів, незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
Внаслідок вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування і судового розгляду не встановлено) опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, Законом України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях і переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.
При цьому, розпорядженням Президента України «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганськiй області» № 62/2021 вiд 19.02.2021 утворено Станично-Луганську селищну військово-цивільну адміністрацію Щастинського району Луганськоi областi.
22.03.2021 розпорядженням керiвника Луганської обласної військово-цивільної адміністрації № 92-к ОСОБА_10 з 25.03.2021 ОСОБА_7 призначено на посаду керiвника Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської областi.
24 лютого 2022 року військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та скоїли збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснивши окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.
У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України із затвердженням відповідними законами України та наразі триває.
24 лютого 2022 року збройними силами Російської Федерації захоплено та окуповано територію Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з адміністративним центром в смт Станиця Луганська, в результаті чого вона опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, окупаційних адміністрацій РФ.
Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй «Агресія проти України» A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року та Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визнано, що Російська Федерація вчинила агресію проти України, порушивши базові норми ООН, тобто є державою-агресором.
В розумінні п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг. Тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області з 24.02.2022 і до теперішнього часу перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку РФ та незаконних збройних формувань так званої «ЛНР», та на її території створено ланку незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора.
Так, на тимчасово окупованій території Станично-Луганської селищної територіальної громади Щастинського району Луганської області представниками так званої «ЛНР», підконтрольними державі-агресору РФ, організовано та розпочато діяльність незаконних органів влади, зокрема, на початку березня 2022 року створено незаконний орган влади – «Адміністрацію Станично-Луганського району ЛНР» з адміністративним центром в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської області.
При цьому, 26 лютого 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи керівником Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганської областi та усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 04:00 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, перебуваючи на тимчасово окупованій території в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської областi, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел задля заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній і інформаційній безпеці України, з метою зміни меж території України та поширення на неї впливу РФ, перешкоджання евроінтеграційному курсу розвитку України, встановлення контролю РФ над політичними та економічними процесами в Україні і з метою вчинення державної зради, шляхом надання подальшої допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України, надав свою добровільну згоду на призначення його на посаду голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території – в смт Станиця Луганська Щастинського району Луганської областi, розпочав виконувати обов`язки голови незаконно створеної так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР» та вказівки керівництва так званої «ЛНР», а саме закликав громадян до зміни українських паспортів на паспорти «ЛНР», вчиняв дiї з організації роботи адміністративних органів на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області у відповідності до нормативно-правових актів «ЛНР», організовував роботу підприємств, установ та організацій на території Щастинського району Луганської областi під керуванням представників «ЛНР».
Окрім того, в березні 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на організацію та функціонування належної роботи очолюваного ним незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Луганської області, і реалізуючи його, запропонував ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обійняти посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, які визначені відповідними незаконними нормативно-правовими актами так званої «ЛНР», в так званій «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», на що вони надали свою згоду.
В свою чергу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зайняла посаду заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», з кінця березня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), реалізуючи суспільно-небезпечний характер своїх дій шляхом ефективного виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської областi, вчиняла дiї з організації роботи адміністративних органів на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області у відповідності до нормативно-правових актів «ЛНР», організовувала роботу підприємств, установ та організацій на території Щастинського району Луганської областi під керуванням представників «ЛНР».
В свою чергу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зайняв на посаду заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», з кінця березня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено), реалізуючи суспільно-небезпечний характер своїх дій шляхом ефективного виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської областi, вчиняв дiї з організації роботи адміністративних органів на тимчасово окупованій території Щастинського району Луганської області у відповідності до нормативно-правових актів «ЛНР», організовував роботу підприємств, установ та організацій на території Щастинського району Луганської областi під керуванням представників «ЛНР».
В той же час ОСОБА_7 , який обіймав посаду виконувача обов`язків голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР», видавалися незаконні нормативні та розпорядчі документи, якi ставали обов`язковими для виконання на території так званого «Станично-Луганського району ЛНР», а ОСОБА_11 і ОСОБА_9 здійснювалися заходи з метою впровадження та контролю за виконанням зазначених документів.
Так, 15.06.2022 ОСОБА_7 видано розпорядження № 65 «Про затвердження Положення про Комісію з розгляду питань надання в оренду водойм, розташованих на території Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», згiдно якого затверджено «Положення про Комісію з розгляду питань надання в оренду водойм, розташованих на території Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», контроль за виконанням якого покладено на заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР» - ОСОБА_9 . Зазначеним актом встановлено обов`язкові правила щодо незаконної передачі у користування (оренду) водних ресурсів на території Щастинського району Луганської областi.
16.06.2022 ОСОБА_7 видано розпорядження № 66 «Про затвердження Правил благоустрою населених пунктів Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», згiдно якого затверджено «Правила благоустрою населених пунктів Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», контроль за виконанням якого покладено на заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР» - ОСОБА_9 .
07.07.2022 ОСОБА_7 видано розпорядження № 91 «Про затвердження Положення про Комісію з питань розміщення об`єктів пересувної дрібнороздрібної торгівлі та об`єктів сфери послуг пересувної мережи на території Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», згiдно якого, ОСОБА_7 , затверджено «Положення про комісію з питань розміщення об`ектів сфери послуг рухомої мережи Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», контроль за виконанням якого покладено на ОСОБА_7 . Цим положенням фактично встановлено порядок ведення господарської діяльності вищезазначених суб`єктів спільно із окупаційною адміністрацією.
В свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчиняли дiї, спрямовані на заміщення вакантних посад у незаконно створеному органi влади – так званій «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР». 3 цією метою у квітні та червні 2022 року останніми висловлені пропозиції колишнім працівникам «Станично-Луганської районної військово-цивільної адміністрації» прибути до так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР» з метою проходження перевірок, співбесід та подальшого працевлаштування в незаконному органi влади створеному на тимчасово окупованiй території Луганської області.
Кримінальні правопорушення підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України (щодо ОСОБА_7 ); ч. 5 ст. 111-1 КК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора (щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ).
Під час досудового розслідування постановами слідчого від 11.04.2022 та 25.08.2022 оголошено розшук підозрюваних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , відповідно, оскільки вони не з`являлися на належним чином здійснені виклики до слідчого та прокурора, а на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25.11.2022 з цих же підстав та в зв`язку з перебуванням осіб на тимчасово окупованій території України здійснювалось спеціальне досудове розслідування.
Судовий розгляд в межах даного кримінального провадження здійснений за відсутності обвинувачених (in absentia),  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які показань суду не надавали та будь-яких клопотань від останніх на адресу суду також не надходило.
При цьому, розгляд кримінального провадження проведений за участю захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які залучені державою на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області. 
Повістки про виклик обвинувачених  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  в судові засідання, а також інформація про процесуальні документи надсилались і публікувались шляхом неодноразового завчасного розміщення відповідних оголошень в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області, а також шляхом публікації повісток на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. 
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які в свою чергу повинні були знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом і захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про їх наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинувачених  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останніми їх невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що не мав можливості зв`язатися зі своїм підзахисним ОСОБА_7 і з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду та зазначив, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вину ОСОБА_7 і взагалі добровільність його дій. Враховуючи зазначене, просив визнати свого підзахисного невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень. 
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що не мав можливості зв`язатися зі своєю підзахисною ОСОБА_8 і з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_8 під час судового розгляду та зазначив, що стороною обвинувачення не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 . Допитані під час судового розгляду свідки не були очевидцями дій ОСОБА_8 . Враховуючи зазначене, просив визнати свою підзахисну невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. 
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що не мав можливості зв`язатися зі своїм підзахисним ОСОБА_9 і з`ясувати у нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином брав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_9 під час судового розгляду та зазначив, що стороною обвинувачення не надано достатніх та допустимих доказів на підтвердження добровільності дій ОСОБА_9  і взагалі його вини у вчиненні злочину. Крім того, під час судового розгляду не встановлено власників сайтів, де розміщено інформаційні матеріали за участю ОСОБА_9 , першоджерело публікацій та обставини їх створення. Враховуючи зазначене, просив визнати свого підзахисного невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення. 
Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказування в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, анексія з боку РФ частини території України, а також створення окупаційних органів влади на такій території є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.
При цьому, вина ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, та вина ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:
- рапортами та повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, якими встановлено, що ОСОБА_7 вчинив умисні дії на шкоду суверенітету, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України, а саме надає представникам РФ допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом надання матеріально-технічної бази, заклику місцевих жителів до переходу на російську валюту, поширення проросійських інформаційних фейків, поширення неправдивої і недостовірної інформації щодо ЗСУ, а окрім того добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району ЛНР» (т. 4 а.м.к.п. 7, 69-70, 103-132);
-розпорядженням керiвника Луганськоi обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_10 № 92-к від 22.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_7 з 25.03.2021 призначено на посаду керiвника Станично-Луганської селищної військово-цивільної адміністрації Щастинського району Луганськоi областi;
-протоколом огляду інтернет-ресурсу від 17.08.2022, а саме сайту «Официальный сайт правительства Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) за посиланням: https://sovminlnr.ru/ та додатками до нього у виді скріншотів, роздрукованих документів і оптичного диска DVD-R. В ході огляду зазначеного сайту виявлено розміщені Распоряжение № 65 от 15.06.2022 «Об утверждении Положения о Комиссии по рассмотрению вопросов предоставления в аренду водоемов, расположенных на территории Станично-Луганского района Луганской Народной Республики», Распоряжение № 66 от 16.06.2022 «Об утверждении Правил благоустройства населенных пунктов Станично-Луганского района Луганской Народной Республики», Распоряжение № 91 от 07.07.2022 «Об утверждении Положения о Комиссии по вопросам размещения объектов передвижной мелкорозничной торговли и объектов сферы услуг передвижной сети на территории Станично-Луганского района Луганской Народной Республики», Распоряжение № 212 от 22.11.2022 «Об утверждении Положения о содержании, описании и порядке использования символики Станично-Луганского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), що підтверджує створення на тимчасово окупованій території Луганської області незаконного органу влади – так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», виконуючим обов`язки голови якої є ОСОБА_7  (т. 5 а.м.к.п. 147-241);
-протоколами огляду від 10.03.2022 та 12.03.2022, а саме розміщеної ІНФОРМАЦІЯ_4 у відеохостингу «YouTube» на каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » публікації «Станиця Луганська сдана. Альберт Зинченко и ОСОБА_12 » (мовою оригіналу) за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6  з додатками до нього у виді скріншотів, де відображений голова так званої «ЛНР» ОСОБА_13 , який повідомляє присутнім, що Станично-Луганський район наразі контролює «ЛНР», всі керівники підприємств, установ та організацій можуть продовжити обіймати свої посади після переходу на бік ворога, якщо не буде самовідводів. При цьому, поряд із ОСОБА_14 весь час стоїть ОСОБА_7 (т. 4 а.м.к.п. 138-139, т. 5 а.м.к.п. 27, 96).
Зазначена публікація підтверджує співпрацю ОСОБА_7 з окупаційною владою на шкоду інтересам України;
-протоколами огляду інтернет-ресурсу від 17.03.2022 та 18.03.2022, а саме сайту за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7  і додатками до них у виді скріншотів. В ході огляду зазначеного сайту виявлено розміщені 14.03.2022 та 24.03.2022 публікації: «Исполняющий обязаности главы Администрации Станично-Луганского района ЛНР Альберт Зинченко 13 марта рассказал, о том, как налаживается мирная жизнь в Станице Луганской ………..», «На освобожденных территориях были вручены первые паспорта ЛНР. Их получили госслужащие, исполняющие обязанности глав районов. В Станице-Луганской руководителю администрации паспорт вручил ВРИО начальника станичанского РОВД МВД ЛНР ……..» (мовою оригіналу), де відображений ОСОБА_7 (т. 4 а.м.к.п. 140-144);
-протоколом огляду інтернет-ресурсу від 16.07.2022, а саме розміщеної на веб-сайті «ВИДЕО ГТРК ЛНР» (мовою оригіналу) відеопублікації «ГТРК ЛНР. Вести. 13 июля 2022 г. 19:30» (мовою оригіналу), за посиланням:
ІНФОРМАЦІЯ_8 
та додатками до протоколу у виді скріншотів і оптичного диска DVD+R, де відображена ОСОБА_8 , в якості заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», яка надає інтерв`ю про те, що в Станиці-Луганській відбудовуються вулиці, здійснюється електропостачання (т. 5 а.м.к.п. 32-41);
-протоколом огляду інтернет-ресурсу від 09.11.2022, а саме розміщеної на веб-сайті «ВИДЕО ГТРК ЛНР» (мовою оригіналу) відеопублікації «ГТРК ЛНР. ВЕСТИ ЛУГАНСК 24. Вести. 01 ноября 2022 г. 19:30» (мовою оригіналу), за посиланням:
https://gtrklnr.ru/vesti/1054-вести-1-ноября-2022-г-1930.html
з додатками до протоколу у виді скріншотів і оптичного диска DVD-R, де відображені ОСОБА_7 , в якості виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», та  ОСОБА_8 , в якості заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», які проводять інспекцію адміністративної будівлі школи, що переобладнана в пункт перебування внутрішньо переміщених осіб (т. 5 а.м.к.п. 242-254); 
-протоколом огляду інтернет-ресурсу від 09.11.2022, а саме розміщених на сайті «Администрация Станично-Луганского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) публікацій «И.о. Главы Администрации Станично-Луганского района Альберт Зинченко и заместитель главы Администрации Станично-Луганского района ОСОБА_15 встретились с учительским составом Станично-Луганской средней школы имени И.Н. Мороза с.Николаевка», «Заместитель Главы Администрации Станично-Луганского района Владимир Макеев вручил грамоты представителям малого и среднего бизнеса и пожелал успехов в дальнейшей предпринимательской деятельности» (мовою оригіналу), де, серед інших осіб, відображений ОСОБА_9 , як заступник голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки» за посиланнями:
https://stanicalug-lnr.ru/news/62a9d9943524ca0f92617ef6
https://stanicalug-lnr.ru/news/628f73e1ccc79119fc165c24
та додатками до нього у виді скріншотів і оптичного диска DVD-R (т. 5 а.м.к.п. 255-273);
-протоколом огляду інтернет-ресурсу від 10.11.2022, а саме розміщених на сайті «Администрация Станично-Луганского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу) публікацій «27.05.2022 в Станично-Луганской районной центральной библиотеке состоялось мероприятие посвященное Дню библиотек. В мероприятии приняли участие ОСОБА_16 - заместитель Главы Администрации Станично-Луганского района …………….», «29 августа состоялась Педагогическая конференция Станично-Луганского района Луганской Народной Республики «Развитие системы образования, достижения, вызовы, перспективы». В работе конференции приняли участие и.о. главы Администрации Станично-Луганского района Луганской Народной Республики Альберт Зинченко, заместитель Главы Администрации Станично-Луганского района Луганской Народной Республики Ирина Костан ……………» (мовою оригіналу), де, серед інших осіб, відображені  ОСОБА_7 , в якості виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», та  ОСОБА_8 , в якості заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки» за посиланнями:
https://stanicalug-lnr.ru/news/6290с4daccc79119fc1665aa
https://stanicalug-lnr.ru/news/630df9cdd5e48b2c35a13d35
та додатками до нього у виді скріншотів і оптичного диска DVD-R (т. 5 а.м.к.п. 274-286);
-протоколом огляду від 12.11.2022, а саме розміщеної у відеохостингу «YouTube» публікації «Волгоградская область и Станично-Луганский район ЛНР подписали соглашение о сотрудничестве» (мовою оригіналу) за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9  з додатками до нього у виді скріншотів та оптичного диска DVD-R, де відображений виконуючий обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки» ОСОБА_7 , який проголошує промову «Мы подписали сегодня соглашение о сотрудничестве Станично-Луганского района и Волгоградской области ………..» (мовою оригіналу) (т. 5 а.м.к.п. 287-294).
Зазначена публікація підтверджує співпрацю ОСОБА_7 з окупаційною владою на шкоду інтересам України та той факт, що останній обіймає посаду виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки»;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2022 за участю свідка ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , від 13.12.2022 за участю свідка ОСОБА_19 , і додатків до них у виді фотографій, згідно яких свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 впізнали особу на фото № 2, як ОСОБА_7 , особу на фото № 3, як ОСОБА_8 , особу на фото № 2, як ОСОБА_9 (т. 5 а.м.к.п. 106-114, 121-129, 141-146). 
Крім того, під час проведення вказаної слідчої дії свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , кожен окремо, зазначили, що ОСОБА_7 після військового вторгнення військових формувань РФ на територію України і формування місцевих окупаційних органів влади перейшов на бік окупантів та добровільно зайняв посаду виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , за таких же обставин, посади заступника голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки»;
-висновком судової портретної експертизи № 38 від 18.04.2022 з ілюстративною таблицею (т. 4 а.м.к.п. 149-163), згідно з яким на відеозображеннях, які є додатками до протоколів огляду від 17.03.2022 та 18.03.2022, і в обліковій картці особи на оптичному диску DVD-R марки «esperanza», зображена одна й та сама особа – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-висновком судової портретної експертизи № 206 від 25.12.2022 з ілюстративною таблицею (т. 6 а.м.к.п. 74-96), згідно з яким на відеозображеннях, які є додатками до протоколів огляду від 16.07.2022 та 09.11.2022, і на фотозображеннях в електрофотографічних копіях заяв-анкет для внесення інформації до ЄДДР, зображена одна й та сама особа – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-висновком судової портретної експертизи № 207 від 28.12.2022 з ілюстративною таблицею (т. 6 а.м.к.п. 98-116), згідно з яким на фотозображеннях, які є додатками до протоколу огляду від 09.11.2022, і на фотозображенні в електрофотографічній копії заяви-анкети для внесення інформації до ЄДДР, зображена одна й та сама особа – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-висновком судової портретної експертизи № 208 від 31.12.2022 з ілюстративною таблицею (т. 6 а.м.к.п. 53-72), згідно з яким на відеозображеннях, які є додатками до протоколів огляду від 09.11.2022 та 12.11.2022, і на фотозображеннях в електрофотографічних копіях заяв-анкет для внесення інформації до ЄДДР, зображена одна й та сама особа – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що він до 24 лютого 2022 року працював заступником голови Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, де також працювали обвинувачені  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому свідок зазначив, що 25 лютого 2022 року виїхав з території Луганської області, а обвинувачені залишилися і не виявляли бажання виїжджати. Пізніше свідок дізнався від місцевих мешканців, що більшість колишніх його колег почали співпрацювати з окупаційною владою, а в свою чергу ОСОБА_7 обійняв посаду виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», ОСОБА_8 і ОСОБА_9 посади заступників голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки». На думку ОСОБА_17 , посади обвинувачені зайняли добровільно, без застосування примусу, при цьому можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію існувала від початку повномасштабного вторгнення РФ та існує на даний час; 
-показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що він до 24 лютого 2022 року працював першим заступником голови Станично-Луганської селищної військової адміністрації Щастинського району Луганської області, де також працювали обвинувачені  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . При цьому свідок зазначив, що 24 лютого 2022 року виїхав з території Луганської області та в цей же день особисто бачив обвинувачених. Пізніше з інтернет-ресурсів свідок дізнався про співпрацю останніх з окупаційною владою, а саме про те, що ОСОБА_7 обійняв посаду виконуючого обов`язки голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», ОСОБА_8 і ОСОБА_9 посади заступників голови так званої «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки». На думку ОСОБА_19 , посади обвинувачені зайняли добровільно, без застосування примусу, при цьому можливість виїхати з тимчасово окупованої території на підконтрольну Україні територію, хоч і з деякими перепонами, існувала від початку повномасштабного вторгнення РФ. 
Таким чином, відомості, що містяться в протоколах огляду від 10.03.2022, 12.03.2022, 17.03.2022, 18.03.2022, 16.07.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 12.11.2022 та додатках до них, співвідносяться з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_17 і ОСОБА_19 (на стадії досудового розслідування брали участь в проведенні слідчих дій - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками), а також свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_19 в судовому засіданні стосовно дійсного вчинення ОСОБА_7 державної зради, а також зайняття  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 посад в незаконно створеному на тимчасово окупованій території органі влади, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме в так званій «Адміністрації Станично-Луганського району Луганської Народної Республіки», де обвинувачені виконують організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. 
Згадані докази щодо часу, місця, наслідків та обставин вчинення кримінальних правопорушень співвідносяться між собою, є належними. Підстави вважати зазначені докази недостовірними, недопустимими відсутні.
Окрім того, зазначені вище докази є беззаперечним свідченням невимушеності і свідомої та вільної поведінки  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного окремо, відсутності будь-якого примусу щодо них, а відтак, і цілковитої добровільності дій обвинувачених, їх усвідомленого вибору та власного волевиявлення щодо вчинення державної зради і зайняття посад в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а також безпосередньої участі у створенні і функціонуванні певної вертикалі влади, та не є способом виживання останніх в умовах окупації. Також слід зазначити, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9  маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не могли не розуміти незаконності вчинених ними дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачені не вживали.
Необхідно також відмітити, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, які належать до злочинів проти основ національної безпеки України. Доказами в зазначеній категорії кримінальних проваджень є, зокрема, електронні (цифрові) докази, як-от: матеріали фотозйомки, звуко-, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані), що містяться у відкритих мережах (інтернет; різноманітні засоби масової інформації; соціальні мережі) чи закритих (приватні месенджери та телеграм-канали, особисте листування з використанням комп`ютерної техніки і мобільних телефонів, флешносії, карти пам`яті тощо).
За змістом ст. 99 КПК матеріали, у яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог процесуального законодавства, є документами і можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази. Згідно з ч. 1 ст. 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Як виходить з матеріалів кримінального провадження, органи досудового розслідування провели огляди інтернет-сторінок, зробивши скриншоти й завантаживши відеофайли, фотознімки, файли з документами, які є додатками до протоколів огляду, оформлених відповідно до вимог КПК. Огляди інтернет-сайтів проведено із дотриманням вимог ст. 237 КПК, зафіксовано (за допомогою функцій скриншоту, друку та запису на технічні носії інформації) зміст відображеної на інтернет-сайтах, як електронних документах інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні.
Підстав для визнання вказаних вище протоколів, у яких зафіксовано хід і результати оглядів інтернет-сайтів, недопустимими і неналежними доказами суд не вбачає, оскільки ці фактичні дані отримано в порядку, передбаченому КПК.
Крім того, сторона захисту не дала жодних відомостей щодо спростування цієї інформації.
Разом з тим, суд зазначає, що не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді доводи обвинувачення про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у складі організованої групи.
Так, надаючи оцінку кваліфікації дій обвинувачених органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд врахував таке.
Згідно з ч. 3 ст. 28 КК України, злочин визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для зайняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукування співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складання плану, визначення способів його виконання. Проте, основною метою організатора такої групи (організації) є утворення стійкого об`єднання осіб для зайняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.
Організована група, на відміну від групи з попередньою змовою (без попередньої змови), утворюється не одномоментно, а впродовж тривалого часу.
Також належить враховувати те, що співучасть у злочині не є тотожним поняттям співучасті в злочинній діяльності, оскільки співучасть у злочині полягає у взаємодії співучасників, спрямованій лише на забезпечення злочинного результату, співучасть же у злочинній діяльності передбачає забезпечення не тільки злочинного результату, але й збереження самого об`єднання на майбутнє (як цілісного суб`єкта злочинної діяльності).
В судовому рішенні має бути наведено не тільки докази щодо конкретного злочину, вчиненого злочинним об`єднанням, але й стосовно діяльності винних, безпосередньо пов`язаної з утворенням такого об`єднання (від ситуативних дій осіб, які мали наміри поєднати свої умисли щодо утворення злочинного об`єднання з метою вчинення конкретних злочинів, до цілком змістовних зв`язків цих осіб, які набувають по суті статусу учасників такого об`єднання, яке за своїми видовими характеристиками точно відповідає законодавчо визначеному його змісту).
Задум (намір) особи організувати (утворити) стійке злочинне об`єднання - організовану групу і саме реалізація цього задуму відбувається одномоментно зі вступом до «утвореної» групи інших осіб.
Для визнання групи організованою недостатньо встановлення наміру одного (декількох) осіб займатися злочинною діяльністю, якими б широкомасштабними не були їх плани. Самі по собі наміри можуть свідчити лише про можливу перспективу розвитку групи, але не про рівень цього розвитку.
За змістом ч. 3 ст. 28 КК України, злочин може бути справою організованого об`єднання лише в тому випадку, коли таке об`єднання утворено попередньо, звідси, має бути доведено, що вчиненню злочину організованою групою передували дії щодо її утворення.
За правилами кваліфікації злочинів, вчинених кількома особами, спочатку належить визначити форму спільної злочинної діяльності, потім давати юридичну оцінку ролі кожної особи у вчиненні даного злочину і, нарешті, умови та межі кримінальної відповідальності.
Конструктивною ознакою організованої групи, яка виділяє цю форму співучасті, є не попередня змова, а стійкість групи, тобто набуття нею таких внутрішніх механізмів, які убезпечують її існування, і спроможність протидіяти дезорганізуючим факторам (зовнішнім чи внутрішнім).
Стійкість злочинного об`єднання (організованої групи) не можна розуміти тільки як ступінь деталізації злочинного плану і розподілу обов`язків між учасниками об`єднання. Ці критерії не є свідченням стійкості, а, як правило, визначаються характером злочину, який готується.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» № 13 від 23.12.2005 року, утворення (створення) організованої групи слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. Зазначені дії за своїм змістом близькі до дій з організації злочину і включають підшукання співучасників, об`єднання їхніх зусиль, детальний розподіл між ними обов`язків, складення плану, визначення способів його виконання. Проте, основною метою організатора такої групи є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників останнього, упорядкування взаємодії його структурних частин.
Як виходить з обвинувального акта, орган досудового розслідування вважав, що ОСОБА_7 створив та очолив організовану групу, до якої залучив ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , розробив план злочинної діяльності. Це злочинне об`єднання, за версією сторони обвинувачення, було стійким, об`єднаним єдиним планом з розподілом функцій кожного співучасника, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім членам групи, з подальшим чітким його виконанням, при суворому підпорядкуванні ОСОБА_7 .
Однак, будь-яких доказів на підтвердження того, що у обвинувачених був розроблений (хоча б у загальних рисах) і схвалений учасниками групи план злочинної діяльності або вчинення конкретного злочину, розподіл ролей, наявність організатора, прикриття своєї діяльності, як своїми силами та інше, суду не надано. Посилання обвинувачення на те, що ОСОБА_7 є організатором злочинної групи, будь-якими доказами в судовому засіданні не підтвердилося.
Так, дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме показаннями свідків, письмовими доказами не доведено щодо наявності попередньої зорганізованості обвинувачених у спільне об`єднання для готування або вчинення злочину, об`єднаності обвинувачених єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, обізнаності всіх учасників такої групи з цим планом.
Аналізуючи доказову базу сторони обвинувачення в частині показань свідків, судом встановлено, що допитані судом свідки не повідомили про причетність обвинувачених до створення організованої групи та у вчиненні злочину у її складі.
Таким чином, відсутність у діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ознак згуртованості і узгодженості, які би свідчили про тісне поєднання їх зусиль, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату, є підставами для виключення з обвинувачення посилання на вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у складі організованої групи.
Суд відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що вина ОСОБА_7  в державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а також вина ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, як громадян України, в добровільному зайнятті посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, доведена. Скоєне ОСОБА_7 підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.
Обираючи покарання для  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості та мотив вчинених кримінальних правопорушень, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_7 скоїв злочини, які згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 12 КК України є особливо тяжким і тяжким, раніше не судимий. 
ОСОБА_8 скоїла злочин, який згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким, раніше не судима. 
ОСОБА_9 скоїв злочин, який згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким, раніше не судимий. 
Слід зазначити, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є суб`єктами злочинів. Підстави вважати вчинення  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень у стані неосудності відсутні.
Пом`якшуючі покарання  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обставини відсутні.
При цьому, щодо посилання прокурора на вчинення злочинів з використанням умов воєнного стану, як на обставину, що обтяжує покарання  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно зі ст. 67 КК України, суд доходить таких висновків.
Зазначений у законі термін "використання" передбачає вчинення певних дій з урахуванням обставин, які сприяють настанню негативних протиправних наслідків, досягнення яких охоплюється умислом суб`єкта правопорушення, або сприяють уникненню відповідальності за вчинене діяння.
Отже, винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.
Дія правового режиму воєнного стану в момент вчинення кримінального правопорушення сама по собі не є обставиною, що обтяжує покарання, якщо цей факт не був свідомо використаний для досягнення протиправної мети.
Таким чином, обставина, передбачена п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, не врахована судом як така, що обтяжує покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, та  ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 111-1 КК України, оскільки під час розгляду кримінального провадження не доведено, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , кожен окремо, умисно використали обставини та умови воєнного стану для вчинення злочинів. 
Ґрунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, беручи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинувачених, які раніше не судимі, конкретні обставини справи, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд призначає покарання ОСОБА_7 в межах санкцій ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , кожному окремо, в межах санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та з конфіскацією майна, оскільки доходить переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та попередженню вчинення ними і іншими особами нових злочинів, а окрім того є цілком справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім, та відповідатиме не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права, а також гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захистом інтересів суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Також, при призначенні покарання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , суд застосовує правила ч.ч. 3, 4 ст. 70 КК України, оскільки останні були засуджені за вчинення у вересні 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. 
Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, як обов`язкового за ч. 5 ст. 111-1 КК України, суд враховував те, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  скоїли злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. При цьому, суспільна небезпечність вчинених обвинуваченими дій полягає у допомозі державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади, що фактично підтверджує вчинення злочину проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
Окрім того, не є перешкодою для призначення даного виду покарання та обставина, що обвинувачені на момент ухвалення вироку не працюють на певній посаді і не проводять діяльність саме на підконтрольній території України, з використанням можливостей яких вони вчинили кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що буде справедливим та співмірним таке покарання для  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , визнаними винними у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить деякий період часу у майбутньому займати певні посади і займатися певною діяльністю в Україні.
Зазначена позиція суду узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування ст. 55 КК України, викладений у постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 провадження № 51-130 кмо 23, відповідно до якого «Згідно з положеннями ст. 55 КК, у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення».
Також, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, як альтернативне, суд зазначає, що  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9  вчинили кримінальні правопорушення з корисливих мотивів, маючи мету та бажання отримати внаслідок вчинення злочинів матеріальні блага для себе та інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат. Отже, суд переконаний, що зазначені обставини вимагають більшої суворості в оцінці вчинених  ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9  протиправних діянь і виправдовують позбавлення права власності на майно, яке належить останнім.
Окрім того, враховуючи тяжкість злочинів, особи винних, обставини справи, суд не знайшов підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожного окремо, правил ст. 69 КК України.
Речові докази відсутні.
Цивільний позов по справі не поданий.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винним у пред`явленому за ч. 1 ст.111, ч. 5 ст. 111-1 КК України обвинуваченні.
ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.
ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.
На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 70 КК України ОСОБА_7 призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого покарання, призначеного йому вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025, у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років з позбавленням права бути обраним до органів державної влади і органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.
ОСОБА_8 визнати винною у пред`явленому за ч. 5 ст. 111-1 КК України обвинуваченні.
ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є її приватною власністю.
У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 , за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого покарання, призначеного їй вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 06.01.2025, у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права бути обраною до органів державної влади і органів місцевого самоврядування, а також позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є її приватною власністю.
ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому за ч. 5 ст. 111-1 КК України обвинуваченні.
ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 111-1 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати будь-які посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, на строк п`ятнадцять років, з конфіскацією в дохід держави всього майна, яке є його приватною власністю.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному окремо, залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному окремо, рахувати з моменту їх затримання у зв`язку з виконанням даного вироку.
Строк відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги, слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.12.2022, на нерухоме майно ОСОБА_7 :  житловий будинок, загальною площею 108.5 кв.м, житлова площа якого становить 68.3 кв.м., за адресою - АДРЕСА_4 ; 1/1 частку земельної ділянки площею 0.0869 га, кадастровий номер 4424855100:18:009:0087, за адресою - АДРЕСА_4 ; транспортний засіб марки «FORD C-MAX», 2017 року випуску, об`єм двигуна – 1999 см.куб., залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.12.2022, на нерухоме майно ОСОБА_8 :  частку житлового будинку, загальною площею 30,8 кв.м., житлова площа якого становить 15,9 кв.м., за адресою - АДРЕСА_5 , залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 27.12.2022, на нерухоме майно ОСОБА_9 : 1/1 частку квартири, загальною площею 53,9 кв.м, житлова площа якої становить 28,6 кв.м., за адресою - АДРЕСА_6 ; 1/1 частку житлового будинку, загальною площею 31.4 кв.м, житлова площа якого становить 17.4 кв.м., за адресою - АДРЕСА_3 , залишити в силі до виконання вироку в частині конфіскації майна.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових портретних експертиз № 38 від 18.04.2022, в сумі 6 795,72 гривень; № 208 від 31.12.2022, в сумі 6 040,64 гривень, стягнути в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_7  (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової портретної експертизи № 206 від 25.12.2022, в сумі 6 040,64 гривень, стягнути в дохід держави з обвинуваченої ОСОБА_8  (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової портретної експертизи № 207 від 28.12.2022, в сумі 6 040,64 гривень, стягнути в дохід держави з обвинуваченого ОСОБА_9  (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.
Копію вироку вручити негайно прокурору та захисникам. 
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя                     ОСОБА_1