КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №33/824/2536/2026
справа №754/18836/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Поліщук Н.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Котляра Андрія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Із змісту постанови убачається, що 28 жовтня 2025 року о 07 год. 45 хв. в м. Києві по просп. Броварський, 3-В, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по парковці ТЦ Леруа Мерлен, у незазначеному напрямку не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та недотримуючись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем Nissan д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по дорозі в бік виїзду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив пункти 12.1, 13.1 та 2.3Б ПДР України.
Не погодившись з прийнятою постановою, адвокатом Котлярем А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, що містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення прав ОСОБА_1 .
Вказує, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи та не викликався у судове засідання.
Вказує, що судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи та неналежно оцінено докази. Як убачається з матеріалів справи, адміністративний матеріал щодо ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП раніше повертався судом для додаткової перевірки. 
За результатами такої перевірки інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві ДПП складено довідку, відповідно до якої до протоколу №496220 були внесені уточнення щодо порушення водієм ОСОБА_2 не лише пункту 12.3 ПДР, а також дорожньої розмітки 1.18 та 1.34 розділу 34 ПДР України. Однак у постанові від 25 березня 2026 року суд не надав жодної правової оцінки зазначеним уточненням та фактично досліджував виключно порушення пунктів 12.1 та 2.3.б ПДР, зазначені у первинному протоколі. Суд не перевірив, чи перебували порушення дорожньої розмітки та порядок руху транспортного засобу Renault у причинному зв`язку із настанням ДТП, хоча саме ці порушення передували зіткненню.
При цьому, суд без належної оцінки інших доказів поклав в основу рішення виключно висновок автотехнічного дослідження №295/25 від 04.12.2025, складений експертом Ковалем І.М. на замовлення ОСОБА_2 .
Стверджує, що висновок експерта є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про судову експертизу", Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень №53/5 та Науково-методичних рекомендацій.
Зазначає, що атестовані судові експерти підлягають внесенню до державного Реєстру атестованих судових експертів, водночас експерт Коваль І.М. у вказаному Реєстрі відсутній. Крім того, висновок складений із порушенням пунктів 2.2, 4.13, 4.14 Інструкції №53/5, оскільки експерт не провів повного дослідження обставин ДТП, не здійснив огляду автомобіля Nissan Navara, хоча робив категоричні висновки щодо характеру пошкоджень, механізму зіткнення та місця первинного контакту транспортних засобів.
Експерт не встановлював швидкість руху автомобіля Renault, хоча сам зазначав, що майданчик біля гіпермаркету «Леруа Мерлен» не призначений для наскрізного проїзду, а в`їзд до нього обмежений знаком 3.31 із максимальною швидкістю 10 км/год. Встановлення швидкості руху мало істотне значення для перевірки дотримання водієм Renault вимог пунктів 12.1 та 12.3 ПДР України щодо вибору безпечної швидкості та обов`язку вжити заходів до негайного гальмування у разі виникнення небезпеки для руху. Попри це, експерт дійшов висновку про відсутність у водія Renault технічної можливості уникнути зіткнення, не врахувавши швидкість руху автомобіля та неправильно визначивши момент виникнення небезпеки.
Уважає, що експерт безпідставно виходив із того, що автомобіль Nissan з`явився у полі зору водія Renault лише в момент, зафіксований на позначці 07:44:36 відеозапису, хоча фактично транспортний засіб Nissan був видимим уже на кадрі 07:44:35. Такі суперечності ставлять під сумнів повноту, об`єктивність та достовірність висновку.
Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на суперечливість та неповноту приватного експертного дослідження, не надав оцінки всім обставинам ДТП та фактично не перевірив уточнення, внесені до протоколу про адміністративне правопорушення за результатами додаткової перевірки.
Мотивуючи наведеним, просить постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року скасувати, прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що ОСОБА_1 не повідомлявся про розгляд справи, копію постанови не отримував. Про прийняту постанову захиснику ОСОБА_1 - адвокату Котляру А.О. стало відомо 02 квітня 2026 року із ЄДРСР за наслідками моніторингу розгляду справи за участі клієнта.
09 квітня 2026 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Котляр А.О. отримав копію постанови Деснянського районного суду міста Києва в результаті ознайомлення із матеріалами справи №754/18836/25.
Мотивуючи наведеним, просить поновити строк на оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року.
В судовому засіданні адвокат Котляр А.О. підтримав подану апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.
Адвокат Олексієнко М.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.
Подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, у яких зазначив, що у діях ОСОБА_2 відсутні порушення пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України, що зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення. Разом з цим, вказав, що в діях ОСОБА_2 наявні порушення вимог дорожньої розмітки, а тому його дії слід було оцінювати згідно вимог пункту 8.4 в) ПДР України та розділу 33 ПДР.
Звертає увагу, що розгляд справи відбувається в межах складеного протоколу і фабули протоколу.
Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржувану постанову залишити без змін.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеофайли, що містяться в матеріалах справи, заслухавши адвоката Котляра А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Олексієнка М.М., дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Вирішуючи питання за клопотаннями адвоката Котляра А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд зазначає про таке.
Відповідно до частини 1 статті 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
З матеріалів справи убачається, що оскаржувана постанова прийнята 25 березня 2026 року.
З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_1 до розгляду справи не залучався, у судові засідання не викликався.
З даних клопотання від 02 квітня 2026 року адвоката Котляра А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , убачається, що адвокат Котляр А.О. ознайомився із матеріалами справи 09 квітня 2026 року.
З даних відтиску вхідної кореспонденції убачається, що апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року подано 17 квітня 2026 року.
Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, апеляційний суд уважає, що строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи, участі у судових засіданнях не брав, копію постанови суду не отримував.
Після ознайомлення із матеріалами справи 09 квітня 2026 року апеляційну скаргу подано 17 квітня 2026 року, тобто у десятиденний строк після фактичного отримання можливості ознайомитися із повним змістом оскаржуваного судового рішення.
За таких обставин апеляційний суд уважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, а тому клопотання адвоката Котляра А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання за апеляційною скаргою по суті, апеляційний суд зазначає про таке.
Статтею 1 КУпАП визначено:
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП визначено:
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Статтею 23 КУпАП визначено:
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до статті 251 КУпАП:
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих,- свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Стаття 251 КУпАП не встановлює переваг одних доказів над іншими. Докази можуть доповнювати один одного або спростовувати.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до пункту 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до пункту 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно пункту 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №496220 від 28 жовтня 2025 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , по парковці ТК "Леруа Мерлен" у незазначеному напрямку не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості та недотримуючись безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по дорозі в бік виїзду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1, 2.3. б ПДР України (а.с. 2).
Матеріали справи містять схему місця ДТП, що відображає кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП.
Так, із даних складеної схеми місця ДТП убачається, що автомобіль Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , в кінцевому положенні після ДТП розташований позаду праворуч автомобіля Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 , в межах проїзду майданчика паркування. Відстань в поперечному напрямку від переднього лівого колеса автомобіля Renault до бетонної опори становить 1,55 м. Відстань в поздовжньому напрямку від заднього правого колеса автомобіля Renault до бетонної опори становить 0,98 м, від переднього лівого колеса - 4,3 м.
Автомобіль Nissanв кінцевому після ДТП положенні був розташований попереду праворуч автомобіля Renault, в межах проїзду майданчика для паркування. Відстань в поздовжньому напрямку від заднього лівого колеса автомобіля Nissan, до бетонної опори становить 2,4 м, від переднього лівого колеса- 3,0 м. Відстань в поперечному напрямку від заднього лівого колеса автомобіля Nissan до бетонної опори становить 5,5 м (а.с. 4).
З даних письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих після ДТП, убачається, що ОСОБА_2 заїхав на парковку ТЦ "Леруа Мерлен", шукаючи місце для паркування, виїхав на смугу руху, де на великій швидкості з лівого боку у передню частину транспортного засобу ОСОБА_2 в`їхав пікап. Вказав, що з ділянки, з якої рухався білий пікап, заїзд заборонено. Крім цього, враховуючи ширину опор (1,5 м), припарковані ліворуч від ОСОБА_2 автомобілі, виявити автомобіль, що рухався по смузі ліворуч ОСОБА_2 не міг, уникнути зіткнення не було можливо (а.с. 5).
З даних пояснень ОСОБА_1 убачається, що проїжджаючи через паркувальний майданчик будівельного супермаркету "Леруа Мерлен", рухаючись в бік виїзду, відчув удар у праву частину автомобіля. Внаслідок зіткнення автомобіль ОСОБА_1 відкинуло на опору (а.с. 6).
Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять висновок експерта №295/25 за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму ДТП, складеного на підставі заяви ОСОБА_2 .
На вирішення експерту поставлено такі питання:
1. Як повинен був діяти у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами Правил дорожнього руху водій автомобіля Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 .?
2. Чи відповідали дії водія автомобіля Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , технічним вимогам ПДР України?
3. Як повинен був діяти у даній дорожній обстановці згідно з технічними вимогами ПДР України водій автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .?
4. Чи відповідали дії водія автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 технічним вимогам ПДР України?
5. Дії якого з водіїв автомобілів Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 та/чи Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам ПДР України, перебували в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП?
Згідно даних висновку експерта:
1. В даній дорожній обстановці водій автомобіля RENAULT MEGANE д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами пунктів 12.3., пункту 8.5.1. та пункту 1 розділу 34 ПДР в частині виконання вимог дорожньої розмітки 1.18 та 1.34.
2. В діях водія автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачається невідповідність технічним вимогам пункту 8.5.1. та пункту 1 розділу 34 ПДР в частині виконання вимог дорожньої розмітки 1.18 та 1.34. Водночас в діях водія автомобіля RENAULT MEGANE держ. № НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вбачається невідповідності технічним вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху. Також в діях водія автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не вбачається невідповідності технічним вимогам пункту 12.1, пункту 13.1. та пункту 2.3.(6) Правил дорожнього руху.
3. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами пункту 12.3, пункту 8.4.(в) та пункту 3 розділу 33 ПДР в частині виконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».
4. В діях водія автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 убачається невідповідність технічним вимогам пункту 8.4.(в) та пункту 3 розділу 33 ПДР в частині виконання вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Водночас в діях водія автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 не убачається невідповідності технічним вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху.
5. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , які не відповідали технічним вимогам пункту 8.5.1. та пункту 1 розділу 34 ПДР в частині виконання вимог дорожньої розмітки 1.18 та 1.34, та дії водія автомобіля Nissan Navara, д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам пункту 8.4.(в) та пункту 3 розділу 33 ПДР України в частині виконання вимог дорожнього знаку 3.21 "В`їзд заборонено".
Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять диск із відеофайлами "Відеозапис з реєстратора", "відеозапис місця дтп".
Із даних переглянутих відеозаписів убачається, що на відеофайлі "Відеозапис з реєстратора" зафіксовано момент ДТП між транспортними засобами Renault та Nissan.
Із переглянутого відеофайлу убачається, що транспортний засіб Renault заїхав на паркувальний майнадчик, після чого продовжив рух не за дорожньою розміткою як організовано рух на паркувальному майданчику, а через місця для паркування, при цьому перетинаючи проїзди між рядами для паркування.
На відрізку часу 00:14 секунд відеофайлу у кадрі ліворуч з`являється транспортний засіб Nissan, який рухається проїздом між рядами для паркування. На відрізку часу 00:17 секунд між передньою частиною автомобіля Renault та лівою частиною Nissanвідбувається зіткнення.
Відповідно до даних довідки про результати додаткової перевірки адміністративної справи №754/18836/25 відносно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП, складеної старшим інспектором ВРОМ ДТП №ПП у м. Києві Слюсаренко Т.А., убачається, що в діях водія транспортного засобу Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 убачається порушення вимог пунктів 12.3, 1.18 та 1.34 розділу 34 ПДР України. У зв`язку із викладеним в протокол ЕПР1 №496220 у графу "Суть адміністративного правопорушення, опис установлених даних" просив внести уточнення: Водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ Renault, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожньої розмітки 1.18 та 1.34, у разі виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Nissan, д.н.з. НОМЕР_2 . Порушив вимоги пунктів 1.18, 1.34 розділу 34, 12.3 ПДР України (а.с. 51-52).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає про таке.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, яка складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Предметом розгляду цієї справи є протокол ЕПР №496220 від 28 жовтня 2025 року, складений відносно ОСОБА_2 , за порушення пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 ПДР України.
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до вимог статей 245, 251, 280 КУпАП суд під час розгляду справи перевіряє наявність чи відсутність у діях особи саме тих порушень, які інкриміновані особі у протоколі про адміністративне правопорушення.
Як убачається із матеріалів справи, після повернення адміністративного матеріалу для додаткової перевірки посадовою особою поліції складено довідку про результати такої перевірки, у якій зазначено про необхідність уточнення фабули протоколу шляхом зазначення порушень вимог дорожньої розмітки 1.18 та 1.34 розділу 34 ПДР України, а також пункту 12.3 ПДР України.
Разом з тим, сама по собі довідка про результати додаткової перевірки не є протоколом про адміністративне правопорушення та не змінює предмет обвинувачення, викладений у протоколі ЕПР №496220 від 28 жовтня 2025 року. Матеріали справи не містять відомостей про складання протоколу чи належне внесення до нього відповідних змін із дотриманням вимог КУпАП.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний надати правову оцінку порушенням дорожньої розмітки 1.18 та 1.34 як самостійній підставі для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки розгляд справи здійснюється в межах протоколу про адміністративне правопорушення та обставин, покладених в основу такого протоколу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження доказів, апеляційний суд установив, що судом першої інстанції були досліджені протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, письмові пояснення учасників події, відеозапис дорожньо-транспортної пригоди та висновок експертного дослідження №295/25 від 04 грудня 2025 року.
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису з реєстратора убачається, що автомобіль Renault рухався територією паркувального майданчика не за напрямками, визначеними дорожньою розміткою, а через місця для паркування, перетинаючи проїзди між рядами для стоянки транспортних засобів. Одночасно автомобіль Nissan рухався проїздом між рядами для паркування. Після появи транспортного засобу Nissan у полі зору водія Renault між транспортними засобами відбулося зіткнення.
Разом з тим сам факт порушення водієм Renault вимог дорожньої розмітки не свідчить автоматично про наявність у його діях порушень пунктів 2.3 б), 12.1 та 13.1 ПДР України, які інкриміновані йому у протоколі та є предметом судового розгляду у цій справі.
Щодо доводів апеляційної скарги про недопустимість висновку експертного дослідження №295/25, апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, встановлені, зокрема, висновком експерта та іншими документами.
Наведений висновок не був єдиним доказом, покладеним в основу судового рішення, а оцінювався судом у сукупності з іншими матеріалами справи. При цьому доводи сторони потерпілого фактично зводяться до незгоди із висновками дослідження та оцінкою встановлених ним обставин.
Посилання скаржника на те, що автомобіль Nissan був видимим для водія Renault на одну секунду раніше, ніж зазначено у висновку експерта, не спростовує висновків суду першої інстанції про відсутність доказів порушення ОСОБА_2 пунктів 2.3 б), 12.1 та 13.1 ПДР України, що є у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у межах тих порушень Правил дорожнього руху, які були йому інкриміновані згідно протоколу ЕПР №496220 від 28 жовтня 2025 року.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують та не містять підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
За таких обставин постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Котляра А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити адвокату Котляру Андрію Олексійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Котляра Андрія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Н.В. ПОЛІЩУК