Справа № 216/3425/26
провадження 2/216/3377/26

РІШЕННЯ
іменем України 
ЗАОЧНЕ
18 червня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Маланюка О.Я.
за участю секретаря судового засідання Агурейчевої А.М.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" звернувся до суду із позовом, до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №471138, у розмірі 10350,00 грн., 2662,40 грн - сплаченого судового збору та 6000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.06.2024р. між ТОВ "Сіроко Фінанс", та відповідачем було укладено кредитний договір № 471138 за яким відповідач отримав в кредит грошові кошти, відповідач належним чином свої кредитні зобов`язання не виконав, у нього утворилась заборгованість, у розмірі 10350,00 грн.
У судове засідання представник позивача ТОВ "Діджи Фінанс" не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, зазначивши про відсутність заперечень щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не явився, хоч про місце, дату і час розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, в т.ч. шляхом надсилання поштовим відправленням судової повістки за місцем реєстрації, а також на електронну пошту, та шляхом надсилання смс повідомлення на номер телефону. Будь-яких заяв, клопотань чи відзиву на позов не подав.
08 травня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, наявність спору та невиконання зобов`язань відповідачем по кредитному договорі
26.06.2024 між ТОВ "Сіроко Фінанс" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 471138 (з фіксованою процентною ставкою) який підписаний відповідачем електронним підписом, на таких умовах: сума кредиту – 3000,00 грн. (п. 2.1.); строк кредитування - 30 днів (п. 2.2.); денна процентна ставка – 1,5% (п. 2.3.). Договір позичальником підписано одноразовим ідентифікатором a2w3o2.
Відповідно до платіжної інструкції № 1e84a720-a49f-4874-9735-34efdfa957a6, здійснено переказ 3000,00 грн. на карту НОМЕР_1 , від 26.06.2024 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за даним кредитним договором, розмір заборгованості становить 10350,00 грн., яка складається із: 3000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1350,00 грн. - заборгованість за відсотками; 6000,00 грн. – заборгованість за пенею/неустойкою.
Згідно із договором факторингу №29112024 від 29.11.2024, право вимоги за цим кредитним договором перейшло від ТОВ «Сіроко Фінанс» до позивача ТОВ «Діджи Фінанс».
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань перед позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 № 910/5226/17 зазначено, що при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки із застосуванням платіжних доручень, акредитивів, розрахункових чеків, розрахунки за інкасо, а також інші розрахунки, передбачені законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту; безготівкові розрахунки провадяться через банки, інші фінансові установи, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.
Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», цей правочин вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.
Первісним кредитором належним чином виконано свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 3000,00 грн.
Перерахування коштів за кредитним договором було здійснено безготівково, шляхом переказу на платіжну картку відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Натомість, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Враховуючи те, що відповідач, будучи ознайомленим з умовами кредитування, уклавши кредитний договір не виконує його істотні умови щодо порядку та строків погашення кредиту, хоча взяв на себе зобов`язання їх виконувати та вчасно погашати заборгованість, суд доходить висновку, що з останнього на користь позивача слід стягнути 3000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 1350,00 грн. заборгованості за нарахованими відсотками за вищенаведеним кредитним договором.
При цьому, що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафних санкцій в розмірі 6000 грн., суд вважає за необхідне зазначити таке.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи те, що нарахування штрафних санкцій відбулось за період після 24.02.2022, а тому, згідно із п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідач звільняється від сплати нарахованих штрафних санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією, а тому, беручи до уваги, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову (позов задоволено на 42,03%), то з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1119,00 грн. сплаченого судового збору, тобто пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Стороною позивача на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 6000 грн надано: договір №42649746 про надання правничої допомоги від 02.02.2026, додаткову угоду, детальний опис виконаних робіт, свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю.
Водночас, з огляду на те, що позов задоволено частково, а саме на 43,03%, із врахуванням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2521,80 грн. витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, ст. 509, 526, 536, 554, 610, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 279, 280, 282-289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» суму заборгованості за договором позики № 471138 від 26.06.2024р. у розмірі 4350,00грн. (чотири тисячі триста п`ятдесят гривень), з яких 3000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1350,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 1119,00 грн. (одну тисячу сто дев`ятнадцять гривень) судового збору, 2521,80 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять одну гривню 80 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», код ЄДРПОУ 42649746, адреса: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська обл. 07406;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення складено та підписано 18 червня 2026 року.

Суддя         О.Я.МАЛАНЮК