ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року  м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , в.о. директора ТОВ «МІЛАДА ПЛЮС», ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

В ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «МІЛАДА ПЛЮС», код ЄДРПОУ 45537113, встановлено, що в.о. директора ТОВ «МІЛАДА ПЛЮС» ОСОБА_1 , порушила порядок ведення податкового обліку згідно акту №23389/15-32-07-04-03 від 25.05.2026 р.,: п. 44.1 ст.44, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- VI (із змінами та доповненнями), та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 року за №159/28289) (із змінами та доповненнями), а саме внаслідок неправомірного відображення зменшення податкових зобов`язань з ПДВ у декларації за березень 2026 року за рахунок відображення по рядку 7.1 Декларацій «Коригування обсягів постачання та податкових зобов`язань» розрахунку коригування від 09.02.2026 р. до податкової накладної від 23.01.2026 року, який був зареєстрований в Єдиному реєстрі податкових накладних 02.03.2026 р., тоді як зазначене коригування підлягало включенню до складу податкової звітності за період лютий 2026 року та як наслідок занижено податкові зобов`язання за період березень 2026 року та завищено суму від`ємного значення, яка за період лютий 2026 року та як наслідок занижено податкові зобов`язання за період березень 2026 року та завищено суму від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 1 668 грн., згідно з актом перевірки від 25.05.2026 р. за № 23389/15-32-07-04-03, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини неявки ОСОБА_1 , суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справу не подавала.
Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_1 , було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту про доставку, доставлено на телефонний номер останньої та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату та час розгляду справи в суді, не з`явилася, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки.
Вина ОСОБА_1 , в порушенні встановленого законом порядку ведення податкового обліку, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення № 30/15-32-07-04-13 від 25.05.2026 року, копією акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 23389/15-32-07-04-03 від 25.05.2026 року.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.
Таким чином з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1631 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
При накладенні адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення нею нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування адміністративного стягнення у виді штрафу.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 , підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст. ст.40-1, ч. 1 163-1, 283-285 КУпАП, суд –

постановив:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5 (п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень в дохід держави. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

Єдиний унікальний номер справи: №522/9818/26
Номер провадження №3/522/3595/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.