Справа №345/1055/26 
Провадження № 2/345/1262/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання цивільну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з серпня 2018 року до квітня 2021 року у розмірі 462,97 грн., а також судові витрати.
Позов мотивує тим, що постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 КП «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом. Відповідно до протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 переможцем аукціону є ФОП ОСОБА_1 14.11.2024 на підставі вказаного протоколу аукціону між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено акт про придбання майна на аукціоні.
Згідно Додатку №1 до вказаного Акту зазначено перелік фізичних осіб, які мають заборгованість перед КП «Екосервіс» Калуської міської ради. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Придбавши майно КП «Екосервіс» Калуської міської ради позивач отримав право вимоги, яке раніше належало КП «Екосервіс» Калуської міської ради, що надає статус правонаступника, тобто є новим кредитором до фізичних осіб боржників за надані послуги з поводження з побутовими відходами згідно з додатком №1 до акту про придбання майна на аукціоні від 14.11.2024 року, зокрема до мешканців за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до Акту звірки розрахунків за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 проживає одна особа, абонентом є ОСОБА_3 . Акт звірки розрахунків підтверджує, що за період з серпня 2018 року до квітня 2021 року (включно) розмір заборгованості за надані послуги з управління побутовими відходами становить 462,97 грн. Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 власником на підставі свідоцтва про право на спадщину є відповідачка ОСОБА_2 . 
У зв`язку із отриманою інформацією адвокатом Біжко Ю.О. здійснено пошук у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з метою отримання інформації, що стосується минулих власників майна за адресою АДРЕСА_1 . Під час пошуку виявлено: копію договору купівлі-продажу №588 від 02.08.2020 року, де в п.4.2 зазначається, що у разі наявності заборгованості за житлово-комунальні послуги такий борг переходить до покупця, а тобто до ОСОБА_4 ; копію свідоцтва про право на спадщину за законом №578 від 16.08.2021 року, що підтверджу право власності відповідача на майно за адресою АДРЕСА_1 , як спадкоємця за ОСОБА_4 .
Відповідачка є спадкоємцем минулого власника, тому вона прийняла у спадкування права та обов`язки, зокрема, це є сплата заборгованості за комунальні послуги, однак заборгованість не було сплачено. У результаті невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг утворилася заборгованість за період з серпня 2018 року до квітня 2021 року у розмірі 462,97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, як зі спадкоємця, а також власника квартири, за якою надавалися житлово-комунальні послуги КП «Екосервіс».
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 23.02.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачка подала до суду відзив на позов. Позов визнає частково в сумі 131,67 грн. Так, згідно договору купівлі-продажу від 19.08.2014 року №461 власником квартири квартири по АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 . ОСОБА_3 – учасник АТО, інвалід війни І групи. ОСОБА_3 буув звільнений від сплати комунальних послуг, як учасник АТО. Комунальні послуги перераховувалися з бюджету Калуської міської ради відповідно до встановлених норм. Відповідачка наголошує, що жодної заборгованості у ОСОБА_3 перед КП «Екосервіс» при укладенні її сином ОСОБА_4 договору купівлі-продажу вищевказаної квартири не було і не могло бути.
ОСОБА_4 відкупив у ОСОБА_3 вищевказану квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 жодного дня в цій квартирі не проживав. Відповідачка успадкувала цю квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 16.08.2021 року. Однак теж жодного дня там не проживала і комунальними послугами не користувалася. Однак відповідачка погоджується оплатити заборгованість за вивезення сміття за період з липня 2020 року по січень 2021 року, коли власником вищевказаної квартири був її син ОСОБА_4 в сумі 87,78 грн., а також за лютий, березень, квітень 2021 року, коли відповідачка прийняла спадщину після смерті сина в сумі 43,89 грн., а всього в розмірі 131,67 грн.
Борг ОСОБА_3 відповідачка не визнає, оскільки він безпідставний і просить в цій частині позову відмовити. Про те, що ОСОБА_3 була призначена пільга на оплату житлово-комунальних послуг свідчить і повідомлення Управління соціального захисту населення Калуської міської ради №2337 від 23.12.2020 року на квартиру, які він купив в АДРЕСА_2 19.08.2020 року. Всі пільги по оплаті житлово-комунальних послуг були переведені на цю квартиру, в тому числі на тверді побутові відходи в сумі 14,63 грн., щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, а тому інших доказів відповідачка не може надати суду.
Також відповідачка не погоджується із вимогою про стягнення із неї судових витрат в сумі 8331,20 грн. Наголошує, що заявлені витрати за надання правничої допомоги є неспівмірними. Також відсутня процедура досудового врегулювання спору. Так, якби позивач до серненя з позовом до суду повідомив про наявний борг, відповідачка обов`язково оплатила би борг в добровільному порядку. Просить врахувати, що вона одинока, перестаріла жінка, отримує пенсію в розмірі 3038,00 грн., а тому заявлена вимога на оплату послуги на правничу допомогу непосильною. Таким чином, відповідачка просить позов задоволити частково на суму 131,67 грн., а у частині стягнення 331,67 грн. – відмовити, а також відмовити у стягненні судових витрат за їх недоведеністю.
Представник позивача подала відповідь на відзив. Вказує, що відповідачем не надано доказів, що підтверджують, що за адресою АДРЕСА_1 , у період коли власником майна за вищевказаною адресою був ОСОБА_3 , нараховувалась пільга, що покривала б розмір нарахувань за послуги з поводження з побутовими відходами, що надавались КП «Екосервіс». Копія повідомлення про призначення пільг на оплату ЖКП, що подано разом з відзивом підтверджує таке надання пільги ОСОБА_3 за іншою адресою: АДРЕСА_2 (вже у період коли майно за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору-купівлі продажу перейшло у власність до ОСОБА_4 ). Отже, надані відповідачем докази є неналежними, оскільки вони не підтверджують факт призначення чи нарахування пільг за спірною адресою: АДРЕСА_1 у період виникнення заборгованості. Тому представник позивача просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2023 КП «Екосервіс» Калуської міської ради визнано банкрутом.
Відповідно до протоколу електронного аукціону №BRD001-UA-20241028-00226 від 07.11.2024 переможцем є ФОП ОСОБА_1 , який придбав право вимоги за дебіторською заборгованістю КП «Екосервіс» на 01 липня 2024 року на загальну суму 1834341 грн. 21 коп.
14.11.2024 року на підставі вказаного протоколу аукціону між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено Акт про придбання майна на аукціоні, відповідно до якого позивач прийняв у власність дебіторську заборгованість на загальну суму 1834341 грн. 21 коп. на 01 липня 2024 року, що утворилась внаслідок несплати послуг, наданих КП «Екосервіс» з поводження з побутовими відходами. Ціна продажу 91006 грн. 27 коп.
В Додатку №1 до вказаного Акту зазначено, що переможцю аукціону № НОМЕР_2 -UA-20241028-00226 фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 передано право вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з поводження з побутовими відходами за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 .
КП «Екосервіс» здійснювало вивезення та захоронення твердих побутових відходів на території Калуської територіальної громади. Послуги населенню надавались фактично, оскільки КП «Екосервіс» було єдиним виконавцем послуг з вивезення побутових відходів на території Калуської територіальної громади. Тарифи з вивезення побутових відходів на території Калуської територіальної громади затверджувалися рішеннями виконавчого комітету Калуської міської ради.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідачці ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1 ; підстава для набуття права власності – свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 577, виданий 16.08.2021 року, видавник: ОСОБА_5 , приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно з ч.ч.1, 4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
У частині першій статті 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Статтею 9 Закону України статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З договору купівлі-продажу від 02.07.2020 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 саме 02.07.2020 року набув право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 . 
Відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Проте новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна. Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20). При цьому у постанові Верховного Суду від 1 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 (провадження № 61-3604св20) викладено висновок про те, що чинним законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не визначено в договорі купівлі-продажу.
Водночас відповідно до п.4.2 вищевказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди, що в разі наявності боргу за житлово-комунальні послуги даний борг переходить до покупця. Отже, ОСОБА_4 , укладаючи договір купівлі-продажу, погодився на переведення на нього боргу попереднього власника квартири.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідачка прийняла спадщину після його смерті, в тому числі отримала свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру в АДРЕСА_1 .
Зі смертю боржника зобов`язання з повернення боргу включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог врегульовані статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між кредитором та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникають між кредитодавцем і спадкоємцями боржника, та вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України.
Отже, відповідачка, як спадкоємець ОСОБА_4 , який погодився на переведення на нього боргу попереднього власника квартири ( ОСОБА_3 ), зобов`язана задовольнити вимоги про стягнення заборгованості за послуги з вивезення побутових відходів, які були надані за адресою АДРЕСА_1 .
Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
На підставі вимог ст.ст.66, 67 ЖК України плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку).
Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Щодо покликання відповідачки про наявність пільг на оплату комунальних послуг. Відповідачка до відзиву долучила копію посвідчення серії НОМЕР_3 від 11.11.2015 року на ім`я ОСОБА_3 , згідно з яким пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій. Також відповідачка надала копію посвідчення серії НОМЕР_4 від 23.12.2024 року на ім`я ОСОБА_3 , згідно з яким пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни.
Відтак ОСОБА_3 в період з серпня 2018 року до квітня 2021 року мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, зокрема, унормовані п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» – 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.
З 01.10.2019 року набрав чинності Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 373 із змінами в редакції постанови КМУ від 14 серпня 2019 р. № 807) (далі за текстом - Порядок № 373), яким змінено підхід до виплати пільг і порядку їх розрахунку, за яким пільги на оплату житлово-комунальних послуг з цього часу розраховуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (а не надавачами/виконавцями послуг), що на базі Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги і інформації надавачів комунальних послуг, щомісяця розраховують суму пільги, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право, кількості членів сім`ї, з урахуванням діючих тарифів на комунальні послуги. З цього часу споживачі, в тому числі і пільговики, отримують квитанції за комунальні послуги з повним розміром платежу - без урахування пільг.
Так, за змістом п. 6 цього Порядку № 373 (в редакції з 14.08.2021 року до 01.01.2023 року): структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.
Згідно із п. 7 Порядку № 373 виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ "Ощадбанк" на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ "Ощадбанк" договору (далі - рахунок для виплати пільг).
За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону. У разі подання заяви після 15 жовтня (15 травня) протягом опалювального (неопалювального) сезону пільга надається у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок пільговика в уповноваженому банку з місяця, що настає за місяцем подання заяви.
Відповідно до п. 9 Порядку № 373: АТ "Ощадбанк" веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика (далі - облікові записи пільговиків). АТ "Ощадбанк" здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ "Ощадбанк" (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг.
Пунктом 12 Порядку № 373 унормована послідовність перерахування коштів з рахунка для виплати пільг на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг, що здійснюється АТ "Ощадбанк".
Згідно із абзацом 3 п.п. 2 п. 12 Порядку № 373: пільговик може визначити іншу послідовність перерахування коштів за послуги (витрати) шляхом подання відповідної заяви структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.
За п. 14 Порядку № 373: виплата пільг у грошовій готівковій формі здійснюється шляхом перерахування структурним підрозділом з питань соціального захисту населення коштів на рахунок пільговика, відкритий в установі уповноваженого банку.
Із січня 2023 року пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються виключно у грошовій готівковій формі органами Пенсійного фонду України (пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 373 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі»).
Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг з урахуванням суми пільги, виплаченої таким пільговикам готівкою.
Отже, до січня 2023 року пільговики отримували пільги на оплату житлово-комунальних послуг переважно у безготівковій формі, а для отримання пільг у готівковій формі пільговик подавав заяву структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. 
Водночас відповідачем не надано доказів, що підтверджують, що за адресою АДРЕСА_1 , у період коли власником майна за вищевказаною адресою був ОСОБА_3 , нараховувалась пільга, що покривала б розмір нарахувань за послуги з поводження з побутовими відходами, що надавались КП «Екосервіс». Долучена відповідачкою копія повідомлення про призначення пільг на оплату ЖКП підтверджує таке надання пільги ОСОБА_3 за іншою адресою: АДРЕСА_2 . 
Розмір заборгованості за надані послуги підтверджується актом звірки. Відповідачкою не було спростовано розмір визначеної заборгованості в розмірі 462,97 грн., не надано жодних доказів на спростовування факту надання чи надання не у повному обсязі житлово-комунальних послуг або ж надання цих послуг іншою особою. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів за адресою АДРЕСА_1 за період з серпня 2018 року до квітня 2021 року у розмірі 462,97 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1331,20 грн. судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги №14/01 від 14.07.2025 року та додаткові угоди до даного договору, що укладені між ФОП ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Юлії Біжко». 13.03.2026 р. між позивачем та адвокатським бюро «Юлії Біжко» складено акт №416 здачі-приймання до договору про надання професійної правничої допомоги, в яких деталізовано кожен вид виконаних робіт та наданих послуг. Відповідно до вказаного акту загальна вартість наданих послуг – 4592,59грн. Дослідивши надані стороною позивача документи на підтвердження оплати професійних послуг адвоката, суд дійшов висновку, що такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами.  
Суд звертає увагу, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 р. у справі № 317/1209/19, від 3 лютого 2021 р. у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 р. у справі № 753/1203/18.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас суд враховує, що при визначенні суми відшкодування витрат за надання правничої допомоги суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада від 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі N 211/3113/16-ц (провадження N 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі N 760/11145/18 (провадження N 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд враховує, що категорія справ про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги не є неординарною, не відзначається особливою складністю, судова практика у таких справах сформована давно, а тому надання правничої допомоги по такій категорії справі не потребує опрацювання великої кількості нормативних актів та пошуку значної кількості правових висновків Верховного Суду. Тому заявлений розмір витрат за надання правничої допомоги є необґрунтованим.
Відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 14/01 від 14.07.2025 АБ «Юлії Біжко» надає ФОП ОСОБА_1 правничу допомогу у формі захисту його прав та інтересів у справах щодо стягнення дебіторської заборгованості за житлово-комунальні послуги, право вимоги на яку набуте замовником на підставі електронного аукціону № БРД 001-УА-20241028-00226 з продажу майна банкрута (лот 15). Отже, правнича допомога надається у значній кількості однотипних справ із тотожним предметом спору, у яких підготовка процесуальних документів не потребує значних витрат часу та не вимагає особливої юридичної і технічної роботи.
З врахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціни позову; реального часу, необхідного для виконання таких послуг, незначного обсягу юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду, суд приходить до висновку, що заявлені витрати представника позивача за надання правничої допомоги в розмірі 4592,59 грн. є явно неспівмірними, не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності, необхідності) та розумності. Таким чином, суд вважає обґрунтованими витрати за надання правничої допомоги в розмірі 1000,00 грн. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 530,536, 612, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 1, 5, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, 
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ,  заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з серпня 2018 року до квітня 2021 року у розмірі 462,97 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , 1331,20 грн. судового збору та 1000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 27.04.2026 року.

Суддя   Володимир ОНУШКАНИЧ