Справа № 539/1991/26
Провадження № 2/539/1740/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
01 липня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні у місті Лубнах Полтавської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У квітні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 04 грудня 2025 року ТОВ «Стар Файненс Груп» і відповідач в електронній формі уклали договір про надання фінансового кредиту № 08744-12/2025, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20 000 грн строком на 120 днів з кінцевою датою погашення 02 квітня 2026 року.
Відповідно до пункту 1.4 договору про надання кредиту за користування кредитом нараховуються проценти у розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, а також одноразова комісія за видачу кредиту у сумі 2 000 грн, що складає 10 % від суми кредиту.
Договір про надання кредиту, заявка-анкета та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти в сумі 20 000 грн перераховані на банківську картку відповідача № НОМЕР_4, що підтверджується довідкою та квитанцією товариства, яке надає послуги з переказу коштів.
Відповідач своїх зобов`язань за договором про надання кредиту не виконала, платежів на погашення кредиту не здійснила, у зв`язку з чим станом на 06 березня 2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 47 880 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 20 000 грн, заборгованості за процентами - 180 грн, заборгованості за простроченими процентами - 15 700 грн, заборгованості за простроченою комісією - 2 000 грн, заборгованості за штрафом - 10 000 грн.
05 березня 2026 року позивач направив відповідачу повідомлення про повернення кредиту (досудову вимогу), відповіді на яку не отримано, заборгованість не погашено.
На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 47 880 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору - 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 8 800 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала, письмових відповідей на поставлені позивачем у порядку статті 93 ЦПК України запитання не надала.
Рух справи
30 квітня 2026 року ТОВ «Стар Файненс Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 03 червня 2026 року. Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів: витребувано в Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») інформацію щодо емітування на ім`я відповідача платіжної картки № НОМЕР_4 та надходження на неї коштів у розмірі 20 000 грн у період з 03 до 05 грудня 2025 року.
На виконання ухвали суду від 12 травня 2026 року в частині витребування доказів АТ «Універсал Банк» подало інформаційну довідку та виписку за рахунком відповідача.
У зв`язку з неявкою відповідача судове засідання, призначене на 03 червня 2026 року, відкладено на 01 липня 2026 року.
01 липня 2026 року сторони в судове засідання не з`явились. Позивач просив розглянути справу без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Судові повістки направлялись відповідачу на її зареєстроване місце проживання. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та письмових відповідей на запитання позивача не подала, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Суд вважає, що відповідач не з`явилась в судові засідання без поважних причин.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 01 липня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 04 грудня 2025 року ОСОБА_1 ознайомилася та підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором W587 заявку-анкету на отримання фінансового кредиту, в якій зазначила, серед іншого, номер картки отримувача № НОМЕР_4 та номер телефону НОМЕР_1 .
Цього ж дня (04 грудня 2025 року), ознайомившись з паспортом споживчого кредиту, ОСОБА_1 підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про кредитодавця, основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацією щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядком повернення кредиту тощо, підписавши паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором W587.
ТОВ «Стар Файненс Груп» і ОСОБА_1 04 грудня 2025 року уклали договір про надання кредиту № 08744-12/2025, а також додаток № 1 до нього (графік обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки), підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Y685.
Відповідно до пункту 1.1 договору про надання кредиту товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 20 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором.
Тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту - 04 грудня 2025 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Кінцева дата погашення кредиту - 02 квітня 2026 року (пункт 1.2 договору про надання кредиту).
Відповідно до пункту 1.4 договору про надання кредиту за користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,9 % в день на залишок заборгованості (фіксована процентна ставка), що є платою за користування кредитом, та комісія за видачу кредиту в сумі 2 000 грн, що складає 10 % від суми кредиту (одноразова комісія, яка нараховується одноразово при видачі кредиту).
Згідно з підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 договору про надання кредиту орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення договору складає 2 572,74 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 43 600 грн, загальні витрати за кредитом складають 23 600 грн.
Відповідно до пункту 1.6 договору про надання кредиту кредит наданий клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_4, без забезпечення у вигляді застави.
Пунктом 3.1 договору про надання кредиту передбачено, що повернення кредиту, сплата процентів та комісії за видачу кредиту здійснюються згідно з графіком платежів. Графіком платежів (додаток № 1 до договору) визначено чотири платежі: 02 січня 2026 року - 7 400 грн (проценти - 5 400 грн, комісія - 2 000 грн); 01 лютого 2026 року - 5 400 грн (проценти); 03 березня 2026 року - 5 400 грн (проценти); 02 квітня 2026 року - 25 400 грн (тіло кредиту - 20 000 грн, проценти - 5 400 грн).
Відповідно до пункту 4.1.2 договору про надання кредиту у разі затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів (комісій) щонайменше на один календарний місяць товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі.
Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 11 березня 2026 року № 3426_260311104319 та квитанцією № 938905930 від 04 грудня 2025 року, 04 грудня 2025 року на платіжну картку № НОМЕР_5 зараховано грошові кошти в сумі 20 000 грн, отримувачем яких є ОСОБА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки АТ «Універсал Банк» від 20 травня 2026 року на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_5, а відповідно до виписки про рух коштів на цю картку 04 грудня 2025 року зараховано 20 000 грн.
05 березня 2026 року позивач склав та надіслав відповідачу повідомлення про повернення кредиту (досудову вимогу), в якому, з посиланням на пункт 4.1.2 договору про надання кредиту, зазначив, що станом на 04 березня 2026 року загальна сума заборгованості становить 47 880 грн, та вимагав погасити її протягом 5 календарних днів з дня отримання вимоги. Відповіді від відповідача не отримано, заборгованість не погашено.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Стар Файненс Груп» за договором про надання кредиту № 08744-12/2025 станом на 06 березня 2026 року становить 47 880 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 20 000 грн, заборгованість за процентами - 180 грн, заборгованість за простроченими процентами - 15 700 грн, заборгованість за простроченою комісією за видачу кредиту - 2 000 грн, заборгованість за штрафом - 10 000 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладення договору позики (кредиту) в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є, зокрема, використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Договір про надання кредиту, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладений сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Матеріалами справи підтверджено факт підписання відповідачем договору про надання кредиту, за умовами якого їй передано грошові кошти у погодженому розмірі та на погоджений сторонами цього правочину строк шляхом перерахування коштів на банківську картку позичальника.
Використання для підписання кредитних договорів електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та пароля особистого кабінету, не є можливим.
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що дії, вчинені від імені відповідача під час укладення договору про надання кредиту, вчинені не нею, матеріали справи не містять.
Таким чином, зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про надання кредиту укладений з дотриманням вимог закону, а позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 20 000 грн у повному обсязі.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, встановлених договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за договором про надання кредиту, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за вказаним договором є обґрунтованими.
Разом з тим суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром заборгованості за договором про надання кредиту в частині нарахованого штрафу.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань, зокрема, за кредитним договором, і в тому числі за договором про споживчий кредит. Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Договір про надання кредиту укладено 04 грудня 2025 року під час дії воєнного стану, у зв`язку з чим до спірних правовідносин, які виникли внаслідок невиконання відповідачем грошового зобов`язання за цим договором, застосовуються вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Заявлена позивачем до стягнення сума у розмірі 10 000 грн є неустойкою у вигляді штрафу, нарахованою за пунктом 5.3 договору про надання кредиту за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, а тому з урахуванням наведеного підлягає списанню кредитодавцем та не може бути стягнута з відповідача в судовому порядку.
Що стосується заборгованості за процентами (180 грн) та за простроченими процентами (15 700 грн), суд зазначає таке. Розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі (частина друга статті 1056-1 ЦК України). Такі проценти є платою за користування кредитом, а не видом забезпечення виконання зобов`язання чи заходом цивільно-правової відповідальності, тому положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на них не поширюються.
Проценти нараховані позивачем у межах погодженого сторонами розміру (0,9 % в день) та строку кредитування (120 днів, до 02 квітня 2026 року), відповідач з розміром кредиту, процентною ставкою та порядком нарахування процентів погодилась під час укладення договору, доказів на спростування розрахунку заборгованості за процентами відповідач не надала, тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. Комісія за видачу кредиту в сумі 2 000 грн за цим договором є одноразовою, нарахованою при видачі кредиту, а не платою за обслуговування кредитної заборгованості протягом строку дії договору, у зв`язку з чим підстав для визнання її неправомірною або нікчемною не встановлено.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (частина перша статті 13 ЦПК України).
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання кредиту від 04 грудня 2025 року № 08744-12/2025 становить 37 880 грн, що складається з: тіла кредиту - 20 000 грн, процентів - 180 грн, прострочених процентів - 15 700 грн, комісії за видачу кредиту - 2 000 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання кредиту порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 106,34 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 800 грн, суд зазначає, що відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих стороною доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивач у позовній заяві повідомив, що доказ понесення таких витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, у зв`язку з чим питання про розподіл цих витрат в цій частині підлягає вирішенню додатково після надходження відповідних доказів.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258, 259, 263, 265, 273 - 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» заборгованість за договором про надання кредиту від 04 грудня 2025 року № 08744-12/2025 у розмірі 37 880 (тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» судовий збір у розмірі 2 106 (дві тисячі сто шість) гривень 34 копійки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Фізкультури, 30-В; ЄДРПОУ - 44022416).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Суддя   М. М. Пилипчук