10.06.2026     Справа № 363/843/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 червня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого–судді        Чіркова Г.Є., 
при секретарі         Лещенко І.А.,
за участі представника позивача     Хмельницького А.М.,
відповідача         ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на набуття права вимоги за кредитним договором та в зв`язку із порушенням відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий кредит, просив стягнути з останнього заборгованість за договором №0978834996 від 21 липня 2020 року в розмірі 49 290 грн. (4 000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 45 290 грн. – сума заборгованості за відсотками,) судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 49 290 грн.
Представник позивача в суді просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
Відповідач в суді просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що у 2020 році, будучи студентом та маючи потребу в додаткових коштах для власних потреб, уклав з ТОВ «Інфінанс» кредитний договір на суму 4 000 грн. На момент укладення договору розраховував на можливість виконання взятих на себе зобов`язань, однак у подальшому розмір нарахованої заборгованості суттєво зріс. Пояснив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 49 290 грн є надмірною та неспівмірною із сумою отриманих кредитних коштів, а тому, через свій майновий стан та відсутність достатніх доходів не має реальної можливості сплатити вказану суму заборгованості. 
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Встановлено, що 21 липня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0978834996, який підписано електронним підписом відповідача (одноразовий ідентифікатор 7f817v).
Відповідно до основних кредитного договору розмір кредиту (траншу) становить 4 000 грн.; строк користування кредитом (траншем) 30 днів; строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978834996 від 21 липня 2020 року - 3 роки; відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом; річна відсоткова ставка 638,75 %; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 100 грн.; реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75% (п.п. 1.1, 1.2, 1.5, 1.6,1.10.1, 1.10.2 Договору).
Всі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом № 13/1 від 01 червня 2020 року та Договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978834996 від 21 липня 2020 року в тому числі: умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору; умови ініціювання здійснення переказу с банківської платіжної картки в рахунок погашення заборгованості за Договором.
Зазначене також підтверджується пропозицією укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0978834996 від 21 липня 2020 року (оферта) та надання 1 траншу кредиту згідно заявки – анкети №2628692943 від 21 липня 2020 року, акцептом оферти від 21 липня 2020 року на отримання 1 траншу кредиту згідно Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978834996 від 21 липня 2020 року та заявки – анкети №2628692943 від 21 липня 2020 року та Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджені наказом № 13/1 від 01 червня 2020 року.
Із листа iPay.ua №12479-25909112745 від 09 вересня 2025 року вбачається, що 21 липня 2020 року ОСОБА_1 перераховано грошові кошти в розмірі 4 000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 61251219. 
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Інфінанс» за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором складає станом на 18 жовтня 2021 року складала 35 850 грн., з якої 4 000 грн. – тіло кредиту, 31 850 грн. – відсотки за користування кредитом. 
18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» факторингу №18-10/21, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Вердикт Капітал». 
Згідно Реєстру боржників від 18 жовтня 2021 року до договору факторингу №18-10/21, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року складає 35 850 грн., з якої 4 000 грн. – тіло кредиту, 31 850 грн. – відсотки за користування кредитом.
18 жовтня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №18-10/21, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Вердикт Капітал». 
Згідно Реєстру боржників від 18 жовтня 2021 року до договору факторингу №18-10/21, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року складає 35 850 грн., з якої 4 000 грн. – тіло кредиту, 31 850 грн. – відсотки за користування кредитом.
10 січня 2023 року між ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Коллект Центр». 
Згідно Реєстру боржників від 10 січня 2023 року до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/20231, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року складає 67 280 грн., з якої 4 000 грн. – тіло кредиту, 63 280 грн. – відсотки за користування кредитом. 
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 49 290 грн., з яких: 4000.00 грн. – тіло кредиту, 45 290 грн. – відсотки за користування кредитом.
Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує, термін сплати коштів порушено.
Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом.
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою.
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.
Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.
Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір позики вважається безпроцентним, якщо:
1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;
2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Положеннями статтей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов?язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання.
Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості відповідачки за кредитним договором №0978834996 від 21 липня 2020 року складається з 4 000 грн. – заборгованості за основною сумою боргу, 45 290 грн. – заборгованості за відсотками, що в загальному розмірі становить 45 290 грн., та сумнівів у суду не викликає, коли доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за тілом кредиту та відсотками відповідачем суду не надано. Зокрема, не надано інший розрахунок, який би спростовував нарахування позивача.
Доводи відповідача про те, що заявлена позивачем сума процентів до стягнення є завищеною та такою, яку він не має змоги сплатити, суд відкидає, оскільки сплата відсотків за будь-яке користування кредитними коштами передбачена вимогами Закону та змістом підписаного договору, з умовами якого ОСОБА_1 погодився, отримавши кредит, та зобов`язався сплачувати їх у визначеному розмірі відповідно до кредитного договору, графіка платежів і вимог ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд згідно статті 137 ЦПК України, зважаючи на предмет позову, його ціну, яка є меншою від заявленої суми витрат на правову допомогу, зміст позовної заяви, докази долучені до неї, виходячи з обсягу реальних та фактично наданих послуг у малозначній, нескладній справі, враховуючи кількість судових засідань та їх проведення без участі представника позивача (за його заявою), вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн. є завищеними, які не відповідають критерію розумності, неспівмірні із виконаною роботою, а їх відшкодування, за відсутності достатнього обґрунтування з огляду на обставини справи матиме надмірний характер.
Беручи до уваги викладене та пропорційно до розміру задоволених вимог, судові витрати, які складаються з оплати витрат на професійну правничу допомогу, визнанються судом обґрунтованими в цій справі на суму 4 929 грн. (підтверджені документально: договором про надання правничої допомоги №01-07/2024 від 01 липня 2024 року, заявкою на надання юридичної допомоги №2433 від 01 грудня 2026 року та витягом з акту №17 про надання юридичної допомоги від 31 грудня 2025 року) та судового збору в розмірі 2 662 грн. 40 коп. (платіжна інструкція АТ «ОТП Банк» №0607350023 від 05 лютого 2026 року), які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача в зв`язку із задоволенням позову.
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268, 279 ЦПК України,

вирішив:
позовну заяву задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 290 грн., а також судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 4 929 грн., а всього 56 881 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот вісімдесят одну) грн. 40 (сорок) коп. 
Повне судове рішення складено 15 червня 2026 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ – 44276926, знаходиться за адресою: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя