308/6833/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2026           м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Наумова Н.В., розглянувши матеріали ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: території військової частини НОМЕР_1 , місце роботи: старший стрілець, солдат військової частини НОМЕР_1 , серія, номер паспорту та РНОКПП – суду не відомі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
30.04.2026 року, о 16 год. 00 хв., солдат ОСОБА_1 , перебував та виконував обов`язки військової служби на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду. Таким чином, своїми діями солдат ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що відповідальність передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений.
При цьому суддя враховує, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001, у яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що гр. ОСОБА_1  не з`явився в судове засідання, тобто добросовісно не виконав процесуальні обов`язки, розгляд справи здійснено у його відсутність на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях гр. ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Вина гр. ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення за ч. 3 ст.172-20 КУпАП підтверджується протоколом серії ЛВУ № 109 від 30.04.2026 року, висновком № 341 від 30.04.2026 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реації, згідно якого солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, копією військового квитка ОСОБА_1 , витягом із наказу № 209 від 28.07.2025 року, витягом із наказу №117 від 06.04.2026 року.
Дії гр. ОСОБА_1  за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковано правильно.
Вважаю вину гр. ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведеною повністю.
Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, особу правпорушника, обставини справи, вважаю, що гр. ОСОБА_1  слід призначити адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 15 діб.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 15, 33, 172-20, 245, 283-285, 287-291 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя, -
П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживаючого за адресою: територія військової частини НОМЕР_1 , місце роботи: старший стрілець, солдат військової частини НОМЕР_1 , серія, номер паспорту та РНОКПП – суду не відомі, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 15 (п`ятнадцять) діб.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Строк звернення постанови для виконання – три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського 
міськрайонного суду
Закарпатської області        Н.В. Наумова