ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20835/19 Суддя (судді) першої інстанції: Г.В. Костенко

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дан Проект" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
Рух справи.
29.10.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дан Проект" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №00009461402 від 18.07.2019 та №00009451402 від 18.07.2019.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки контролюючого органу про фіктивність господарських операцій позивача з його контрагентами є безпідставними та спростовуються належним чином оформленими первинними документами.
Внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду м. Києва вказана справа надійшла на розгляд 27.02.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 р. позовні вимоги задоволено повністю: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення №00009461402 від 18.07.2019 та №00009451402 від 18.07.2019.
Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та підтвердженість їх належними та допустимими доказами. 
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні позиції відповідача у суді першої інстанції. 
Зокрема, апелянтом наголошено, що в ході перевірки було встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, внаслідок чого були прийнятті спірні рішення, які вважає обґрунтованими. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після надходження справи до апеляційного суду, ухвалою від 24.11.2025 слухання справи призначено у порядку письмового провадження. 
З поважних причин слухання справи продовжувалось.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС ум. Києві від 20.06.2019 № 8567, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, (далі по тексту - Кодекс), проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАН ПРОЕКТ" (код 39215039) з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072) за серпень, вересень 2017, з ТОВ "Векторе Груп" (код 41030052) за грудень 2017, квітень 2018, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість та показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2017, 2018 роки.
За результатами перевірки було складено акт від 03.07.2019 №431/26-15-14-02- 02/39215039, в якому зроблені висновки про порушення ТОВ "ДАН ПРОЕКТ":
пп. 14.1.13 гі.14.1 ст.14, п. 44.1, ст.44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, п. 5 та п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Доходи", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2017 рік на загальну суму 178 144 грн;
п. 44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму164 948 грн., у тому числі за серпень 2017 у сумі 21920 грн., за вересень 2017 у сумі 14 414 грн., за грудень 2017 у сумі 98 214 грн., за квітень 2019 року всьогоу сумі 30 400 грн.
На підставі висновків, викладених в акті перевірки, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення: №00009461402 від 18.07.2019 р., яким було нараховано суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 164948,0 грн. за основним платежем та 41237,0 грн. за штрафними санкціями, всього: 206185,0 грн. та №00009451402 від 18.07.2019 р, яким було нараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 178144,0 грн. за основним платежем та 44536,0 грн. за штрафними санкціями, всього: 222680,0 грн. (а.с.55, 58).
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, та не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно норм п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. 
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Відповідно до п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
У відповідності до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.
В силу підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (пункт 135.1 статті 135 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Аналіз вказаних норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування сум витрат та податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.
При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Висновки суду.
Отже, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства. З метою встановлення факту реального здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку. При цьому, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач уклав з ТОВ "ВЕКТОРС ГРУП" ряд договіри підряду від 20.10.2017 № 20/10-1, 01.11.2017 № 01/11-01, 01.11.201 № 1/11-02, 07.11.2017 № 07/11-01, 01.12.2017 № 01/12-01, 01.12.2017 № 01/12-02 на виконання проектних робіт.
Згідно умов цих договорів ТОВ "ДАН ПРОЕКТ", в особі директора Горобець Людмили Вікторівни, (далі - Замовник), з одного боку, та ТОВ "ВЕКТОРС ГРУП", в особі директора Загляп Сергія Михайловича, уклали договір про: Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати розробку проектно- кошторисної документації. Виконавець гарантує наявність у нього необхідних ліцензій та інших дозволів і рішень, потрібних для виконання робіт за Договором: проектні роботи в стадії робочий проект по об`єкту. Капітальний ремонт фасаду Петропавлівсько- Борщагівської загальноосвітньої школи І-ПІ ступенів адресою: вул. Соборна, 30 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошииського району м. Києва. Розробка завдання на проектування Обміри та обмірні креслення; Капітальний ремонт Петропавлівсько-Борщагівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за адресою : в) Соборна, 30 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошииського району Київської області. Кошторисні роботи. Розробка проекту організації будівництва. Експертиза проекту та узгодження проекту.
Позивач на підтвердження реальності господарських операцій з цим контрагентом надав документи: кваліфікаційні сертифікати інженерів-проектувальників, спеціфікації до договору підряду, акти виконаних робіт, договір відступлення права вимоги, платіжні доручення та рахунки на оплату (а.с. 76-135).
Позиція відповідача ґрунтується на податковій інформації, а саме на обставинах зазначених в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2019 у межах кримінальної справи № 757/3711/19-к за ст. 205 КПК України, а саме «..Фактично діяльність даної групи осіб направлена на надання податкової вигоди підприємствам реального сектору економіки та незаконного конвертування безготівкових коштів у готівку, які діють скоординовано із чіткіш розподіленням ролей. В структуру даної групи входить понад 220 СГД, які зареєстровані у м. Києві на підставних осіб, зокрема:... ТОВ "ВЕКТОРС ГРУП" (код 41030052)..". Зокрема, відповідно 1С "Податковий блок" встановлено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва - ТОВ ВЕКТОРС Г РУП" (код 41030052), орган який виявив (та відпрацював) ОУ ТУ ДФС у м. Києві від 18.10.2018 № 5665/26-15-21-29, з посиланням па допит посадових осіб ТОВ «Векторе Груп» (код 41030052) гр. ОСОБА_1 , щодо до непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності. Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаних послуг ТОВ "ДАМ ПРОЕКТ" внаслідок не встановлення фактичного виконавця послуг, одержаного від ТОВ "Векторе Груп" (код 41030052). ТОВ "Векторе Груп" (код 41030052) з моменту реєстрації, а також в періоді взаємовідносин з ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" купувало транспортні послуги, бітум дорожній, речі домашнього вжитку. За результатами дослідження ланцюгів постачання у ТОВ "Векторе Груп" (код 41030052 не встановлено фактичного виконавця послуг (відсутність факту/джерела) його законного введення в обіг), який був реалізований далі по ланцюгу постачання в адресу ТОВ "ДАМ ПРОЕКТ". Перевіркою встановлено відсутність первинного-виконавця послуг, а також відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) ТОВ "Векторе Груп" певного обсягу ідентифікованих послуг, а отже підтверджується документальне оформлення нереального руху. Таким чином, згідно бухгалтерського обліку ТОВ "ДАН ПРОЕКТ", а саме бухгалтерського рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» та рахунку 903 "Собівартість реалізованих робіт та послуг" з ПДВ в 2017 році оприбутковано послуги від невстановлених осіб на загальну суму 771 682 грн., в тому числі ПДВ в сумі 128 613 гривень. 
Крім того, позивач у перевіряємий період мав взаємовідносини з ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" (код 41380072) на підставі актів виконаних робіт та рахунку оплати (які збігаються номером та датою): від 28.08.2017 №705 по розробці проектно-кошторисної документації на загальну суму 134520 грн.; від 14.09.2017 №365 по розробці проектно-кошторисної документації на загальну суму 86 486 грн.
Так, відповідач в акті перевірки робить висновки: «вищезазначені документи (акти виконаних робіт, рахунки-фактури) підписані зі сторони ТОВ "Івамар Трейд" директором Остапенко О.С. що скріплено печаткою ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072). Згідно бази даних ДФС України встановлено, що ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072) зареєстроване Маріупольською міською радою від 07.06.2017№ 12741020000013627. Підприємство знаходиться па обліку ГУ ДФС у Донецькій області. Стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку). Основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля (46.90).Директор, бухгалтер, засновник ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072) - ОСОБА_2 з 07.06.2017 по 12.11.2017, з 13.11.2017 по дату акта перевірки ОСОБА_3 . Дані про наявні трудові ресурси за перевіряємий період по дату складення акта перевірки) ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072) не подано, звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів та податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ)- інформація про трудові ресурси відсутня у зв`язку з неподанням відповідної звітності всупереч п.п.16.1.3. п. 16.1 ст. 16 Кодексу. Основні засоби (балансова вартість) за 2017 рік - фінансова звітність не подана. Доходи за 2017 рік - декларація з податку на прибуток не подана. Остання звітність з ПДВ подана за вересень 2017 року. Свідоцтво платника ПДВ - анульоване 15.11.2018 (ненадання декларацій протягом року). Згідно актів надання послуг місце складання даних документів - місто Київ. ТОВ "Івамар Трейд" (код 41380072) не декларує на балансі наявність основних засобів та згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) не придбаває послуги з розробки проектної документації, не отримує дозвільну документацію у сфері аналізу фінансової звітності та ЄРПН встановлено відсутність у ТОВ "Івамар Трейд" даних, що підтверджували б придбання послуг, або залучення фахівців у сфері архітектури, з відповідними дозвільними (ліцензійними) документами.
Таким чином, висновки податкового органу грунтуються лише на припущеннях внаслідок податкової інформації, проте зауважень щодо оформлення податкової документації і первинних документів апелянт не має.
Отже, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про протиправність спірних рішень правильним, оскільки у разі підтвердження реального характеру здійснених господарських операцій, платник не може відповідати за порушення, допущені його контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередньої участі у зловживаннях цих осіб. Проте, відповідачем під час здійснення перевірки таких фактів не встановлено.
Так висновки відповідача зроблені з урахуванням допитів свідків у кримінальних провадженнях стосовно осіб, які начебто пов`язані із контрагентами позивача. 
Суд першої інстанції зазначає, що з такими висновками не можна погодитися, оскільки, згідно з статтею 84 Кримінально-процесуального кодексу України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Отже, пояснення посадових осіб, засновників контрагентів, працівників банківських установ, зафіксовані в протоколах допиту, є лише одним із засобів доказування в кримінальній справі, однак вони не є належним документом, який встановлює відповідні юридичні факти.
Разом з тим, щодо посадових осіб ТОВ "Векторе Груп" відсутні обвинувальні вироки або інші судові рішення, що встановлюють фіктивність ТОВ "Векторе Груп" (код 41030052).
Таким чином, апелянтом такі висновки суду першої інстанції не спростовано, через що доводи апелянта не заслуговують уваги.
Факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Крім того, під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Вказану правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 правильно наводить суд першої інстанції, оскільки відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, це обов`язок судів при прийнятті рішень у подібних справах.
Вирок щодо посадової особи ТОВ "Івмарт Трейд" також не може встановлювати факту порушення ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" податкового законодавства, оскільки: факт наявності Вироку, ухваленого па підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених Вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.
Дану правову позицію висловлено Верховним судом у постанові від 18.09.2018 у справі №802/2231/17-а.
Таким чином, суд першої інстанції наголосив, що факт реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для формування податкового кредиту, підтверджує його достовірність, і ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" податковий кредит сформовано в межах вимог законодавства, па підставі зареєстрованих контрагентами податкових накладних, отже твердження ГУ ДФС у м. Києві про безпідставність формування податкового кредиту ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" не відповідає дійсності та суперечить статті 198 ПК України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанцїі.
Посилання на те, що дослідження ланцюгів постачання не встановило фактичного виконавця послуг не доводить нереальність здійснення господарських операцій саме між ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" та його контрагентами. Можливе порушення на будь-якому етапі ланцюгу постачання не впливає на визначення взаємовідносин між ТОВ "ДАН ПРОЕКТ" та ТОВ "ВЕКТОРС ГРУП" та ТОВ "ІВМАР ТРЕЙД", оскільки реальність проведення господарських операцій підтверджується договорами, укладеними згідно з Господарським кодексом України, актами виконаних робіт, копії яких додаються до позовної заяви.
Таким чином, колегія суддів погоджується з таким висновком про протиправність спірних рішень, оскільки вважає його обґрунтованим і підтвердженим належними, достатніми і допустимими доказами.
Надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дан Проект" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

О.В. Епель 

В.В. Файдюк