Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/173/26
Провадження № 2/935/703/26
РІШЕННЯ
Іменем України
05 червня 2026 року       м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:головуючого – судді Василенка Р.О., із секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 774333928 від 23.04.2021 у розмірі 61595,77 грн. та судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 23.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фіннасова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 774333928 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора. Згідно умов кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти в розмірі 6450,00 грн 23.04.2021, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 15 000,00 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого, клієнт зобовязується відступити фактору право вимоги, а фактор зобовязується їх прийняти та передати грошові коштив розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до додаткової угоди № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, слідує, що сторонни дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудян 2022 року включно, а додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, то ТОВ «Таліон Плюс» та «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31 грудня 2023 включно. 31.12.2023 також ТОВ «Таліон Плюс» та «ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали додаткову угоду № 32 до договору факторингу № 238/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої сторонни домовились продовжити строк дії договору до 31 грудня 2024, у зв`язку з чим погодили зміни до п.8.2 договору, замінивши в ньому попередню дату новою – 31 грудня 2024. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 19/1224-01, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися правом вимоги та підписали реєстр прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до договору факторингу, за яким відступлено право вимоги до відповідача.
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір фактрингу № 11/07/25-Е, за яким до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 61 595,77 грн. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без виклику сторін, будь-яких інших заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, тому суд розглянув справи без участі представника позивача. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду, відзиву чи будь-яких інших заяв до суду не направив, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача. 
Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.04.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 774333928, який укладений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора MNV392QR. 
За умовами кредитного договору банком надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 6450,00 грн. (п.1.1 договору), строк дії договору 15 днів (п.1.2 договору), процентна ставка становить 560/85 відсотків річних.
Додатковими угодами між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 до договору № 774333928 від 23.04.2021 укладені 21.07.2021, 01.08.2021, 10.008.2021 та довідкою про вчинення дій з метою продовження дисконтного періоду вбачається продовження строку кредитування до 05.10.2021 року та зазначено процентну ставку, яка застосовується на період продовження строку кредитування.
Факт перерахування коштів підвтреджується листом АТ «Райффайзен Банк» від 11.05.2026 № 81-15-9/7961-БТ та випискою по картковому рахунк НОМЕР_1 банківська картка 4149 -5100-6383-1285.
28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) уклали договір факторингу № 28/1118-01, додаткову угоду № 19 від 28.11.2019, додаткову угоду № 26 від 31.12.2020, додаткову угоду № 27 від 31.12.2021, додаткову угоду № 31 від 31.12.2022, додаткову угоду № 32 від 31.12.2023, строк дії договору продовжено до 31.12.2024 та відповідно до реєстру прав вимоги до договору факторингу клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01 та відповідно до реєстру прав вимоги №11 від 31.08.2023, вбачається, що клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) клієнту суму фінансування в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, зокрема щодо ОСОБА_1 
11.07.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 11/07/25-Е та згідно реєстру боржників до цього договору до позивач перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 774333928 від 23.04.2021 у розмірі 61595,77 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за кредитним договором № 774333928 ОСОБА_1 за період з 23.04.2021 до 09.11.2021 має заборгованість в сумі 42621,87 грн., та відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» ОСОБА_1 має заборгованість за пероід з 09.11.2021 до 31.08.2023 в 61595,77 грн, яка складається з : 14999,16 грн – тіло кредиту, 46596,61 грн – заборгованість за нарахованими процентами. Також ,у розрахунку заборгованості зазначено, що ОСОБА_1 сплачувала кредитні кошти в сумі 12547,00 грн. 
Частиною першою та другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з частиною першою статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування) під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, ТОВ «Манівео шкидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором № 774333928 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у визначеному у кредитному договорі розмірі. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Разом зі тим, припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018року у справі № 202/4494/16-ц).
Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача в частині нарахування відсотків за кредитним договором № 774333928.
Так, відповідно до п.1.2. кредитного договору слідує, що строк кредитування відповідача становить 15 днів, в подальшому строк кредитного договору продовжувався відповідно до укладених додаткових договорів, в результаті якитх строк договору закінчився 05.10.2021 року. Станом на 05.10.2021 року заборгованість ОСОБА_1 становила 18463,86 грн, однак як вбачається з розрахунку заборгованості відповідачем сплачено 12 547,00 грн, а тому остаточна заборгованість відповідача за кредитним договором № 774333928 становить 18463,86 грн.
Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості у розмірі 18463,86 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту – 14999,16 грн; заборгованості по процентах – 346770, тому позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
До матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткову угоду №25770909531 до договору, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також акт прийому-передачі наданих послуг з переліком наданих послуг у розмірі 7 000 грн. 
З огляду на зазначене, суд вважає, що стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу слід зменшити до 3 000 грн., враховуючи часткове задоволення позовних вимог вказаний розмір є обґрунтованим та доведеними належними доказами, враховуючи також критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності.
Згідно з ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 798,07 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 
Враховуючи викладене вище на підставі ст.ст. 512,526, 1049,1054 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265-268, 274, 354 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ 3545404324 заборгованість за кредитним договором № 774333928 від 23.04.2021 в розмірі 18463 (вісімнадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 86 коп., судовий збір в розмірі 798,07 грн. та 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
В іншій частині стягнення заборгованості та судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», код ЄРДПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, вул.Харківське шосе, будинок 19, офіс 2005. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО