П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/10191/23	

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів - Бітова А.І,
- Градовського Ю.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року та 14 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року у даній справі серед іншого зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області провести з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розраховуючи основний розмір його пенсії як 77 % грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, та здійснити виплату різниці між нарахованим та виплаченим розміром пенсії. Рішення набрало законної сили 10.10.2023 року та судом видані позивачу виконавчі листи. 
Відділом примусового виконання рішень (далі ВПВР) Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) по справі №420/10191/23 постановою від 14.06.2024 відкрито виконавче провадження ВП № 75301394.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 року задоволено заяву позивача про встановлення контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 КАС України. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року у справі № 420/10191/23.
В подальшому Одеський окружний адміністративний суд неодноразово розглядав поданні пенсійним органом звіти та надавав нові строки для подання звіту.
04 травня 2026 року ГУ ПФУ в Одеській області черговий раз подало звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про часткове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року у справі №420/10191/23.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області новий строк для подання звіту про повне виконання рішення Одеського окружного обласного суду від 07.09.2023 року у справі №420/10191/23 - 90 днів з дати отримання цієї ухвали.
Крім того, 29 квітня 2026 року ОСОБА_1 подав до Одеського окружного адміністративного суду заяву про порушення його прав в ході виконання судового рішення, що виразилось у нарахуванні пенсії з 01.03.2026 з обмеженням максимальним розміром. 
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року заяву позивача, подану в порядку ст.383 КАС України, залишено без розгляду.
Не погодившись з прийнятими ухвалами, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали та прийняти нові судове рішення, якими встановити новий строк для прийняття звіту та накласти штраф на керівника відповідача та визнати порушенням прав позивача виплату пенсії з 01 березня 2026 року з обмеженням її максимальним розміром.
В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року, апелянт зазначив, що пенсійний орган безпідставно обмежив розмір його пенсії максимальним з 01 березня 2026 року, у зв`язку із чим, сума боргу пенсійного органу перед ним на виконання рішення по цій справі зросла з січня 2026 року на 1818,03 грн. 
В апеляційній скарзі на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року апелянт наголосив, що пенсійний орган безпідставно обмежує розмір пенсії позивача, а саме розрахунком пенсії з 01 березня 2026 року підтверджено, що визначивши підсумок пенсії 45 839,82 грн, пенсійний орган обмежує його розміром 43 244,82 грн, а після застосовує коефіцієнт за постановою № 1788 і до виплати становить 32 176,45 грн. Натомість, апелянт наголошує, що пенсійний орган безпідставно застосовує коефіцієнт до суми пенсії 43 244,82 грн, в той час як коефіцієнт повинен застосовуватись до суми 45 839,82 грн.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до ст.311, ст.312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Приймаючи поданий відповідачем звіт, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило перерахунок пенсії позивача і внесло до автоматизованої бази даних у підсистемі “Реєстр судових рішень” ІКІС ПФ відомості про зобов`язання з виплати заборгованості на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/10191/23 у сумах 114 658,91 грн, 161 681,94 грн та 515 930,49 грн. Заборгованість з пенсії буде виплачена позивачу після виділення бюджетних коштів.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, поданої в порядку ст.383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивача у 2026 році виходить за предмет судового контролю по цій справі.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У частинах першій, другій, третій, четвертій, п`ятій, одинадцятій статті 382-3 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч.3 ст. 382-3).
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними (абз.2 ч.5 ст.382-3 КАС України).
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Враховуючи, що судом першої інстанції вірно прийнято звіт пенсійного органу в частині перерахунку пенсії, однак рішення суду першої інстанції не виконано в частині виплати пенсії, суд першої інстанції обґрунтовано встановив новий 90 денний строк для подачі звіту про виконання рішення суду.
Щодо наявності підстав для накладення на керівника ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за невиконання рішення суду по цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
З аналізу ст.382-3 КАС вбачається, що у разі відмови у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення, додатково до встановлення нового строку для подання звіту, суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 382-3 КАС України суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 382-3 КАС України якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
З вищевикладеного вбачається, що КАС України передбачає, що у разі вжиття суб`єктом владних повноважень усіх можливих заходів для виконання рішення суду, яке стосується виплат, штраф на керівника суб`єкта владних повноважень може не накладатися.
Оскільки судом першої інстанції вірно прийнято звіт про виконання рішення суду по цій справі, відсутні підстави для застосування до керівника відповідача наслідків у вигляді штрафу за невиконання рішення суду, яке до того ж стосується пенсійних виплат.
Доводи апелянта в частині неналежного виконання відповідачем рішення суду по цій справі стосуються обставин, які виникли при перерахунку пенсії позивача у 2026 році.
Так, ОСОБА_1 зазначає, що пенсійний орган безпідставно у розрахунку пенсії від 01.03.2026 року, обмежив підсумок пенсії 45 839,82 грн максимальним розміром 43 244,82 грн, що свідчить про невиконання рішення суду по цій справі.
Разом із тим, судова колегія вважає такі доводи апелянта помилковими, оскільки зазначені дії пенсійного органу є новим перерахунком, правомірність якого не була і не могла бути предметом спору під час розгляду цієї справи.
Більш того, з матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду цієї справи був перерахунок пенсії позивача з 2019 року. Після цієї дати пенсійний орган неодноразово проводив перерахунки пенсії позивача, зокрема і на виконання інших судових рішень (справа № 420/7925/25 – перерахунок пенсії з 01.02.2023, справа № 420/19173/25 – з 01.01.2025, справа № 420/729/26 – з 01.01.2026).
Враховуючи викладене, колегія суддів констатує, що перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2026 року не був предметом розгляду даної справи і виходить за межі судового контролю за виконання рішення суду по цій справі. 
Оцінка перерахунку пенсії позивача, проведених пенсійним органом у 2026 році, не може надаватися під час розгляду звітів про виконання рішення суду по цій справі.
Крім того, з матеріалів справи не вбачається, а апелянтом не наведено обставин для постановлення окремої ухвали в порядку ч.9 ст.249 КАС України відносно відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 ..
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судові рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційних скарг без задоволення, а ухвал суду першої інстанції без змін.
За приписами ч.2 ст.328, ст.294 КАС України ухвали суду першої інстанції з питань судового контролю за виконанням судових рішень в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись статтями 248, 256, 311, 312, 316, 382, 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2026 року та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька
Суддя: А.І.Бітов
Суддя: Ю.М.Градовський