532/784/26 
2/532/765/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді Мороз Т.М.,
з участю:
секретаря судового засідання Крейс О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – 

В С Т А Н О В И В:

30.03.2026 до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що між сторонами 09.07.2025 укладено кредитний договір (оферти) № 09.07.2025-100000229, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 7000 гривень строком на 189 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. У свою чергу відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 30441 гривень. Таким чином представник позивача прохав суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 30441 гривень та судові витрати.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 01.04.2026 по справі відкрито провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача Кузьменко М. В. в позовній заяві прохав суд розглядати справу без участі представника позивача. Зазначив, що докази щодо понесених судових витрат на оплату правничої допомоги будуть подані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. 
Представник відповідача, адвокат Галушко С. С., надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Позовні вимоги визнав частково у розмірі 25 591 гривень за виключенням суми неустойки, яка не стягується на час дії воєнного стану. 
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем 09.07.2025 укладено кредитний договір (оферти) №09.07.2025-100000229, відповідно до якого позичальнику було надано кредит у розмірі 7 000 гривень строком на 189 днів. Процентна ставка "Стандарт" – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 5 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а. с. 17-23).
Відповідно до п. 17 Заявки кредитного договору №09.07.2025-100000229 (кредитної лінії) неустойка становить 105 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Суду також надано паспорт споживчого кредиту, що підписаний відповідачем (а. с. 24-25). 
24.07.2026 між сторонами укладено додатковий договір до кредитного договору, згідно якого відповідачу було надано другий транш у розмірі 2700 гривень (а. с. 26-28). 
Згідно довідок ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-0403 від 04.03.2026 на картковий рахунок НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти у розмірі 7000 гривень 09.07.2025 та 2700 гривень 24.07.2025 (а. с. 35-36). 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №09.07.2025-100000229 заборгованість відповідача складає: 9700 гривень основного боргу, 13 854 гривень процентів, 2037 гривень комісії, 4850 гривень штрафу. Разом 30441 гривень (а. с. 12-14).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Нормами ч. ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Суд бере до уваги часткове визнання позову відповідачем та на підставі цього вважає доведеним факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем кредитних коштів.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором.
Водночас суд не може погодитися із нарахуванням неустойки за кредитним договором з огляду на наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки неустойка нарахована за період після 24 лютого 2022 року, заборгованість у розмірі 4850 гривень стягненню не підлягає.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22.06.2021 у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 (пункт 78)).
За змістом ч.2 ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме необхідно стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.07.2025-100000229 від 09.07.2025 в розмірі 25591 гривень (основний борг у розмірі 9700 гривень, 13854 гривень процентів, 2037 гривень комісія). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2238,27 гривень (2662,40*84,07%).
Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 09.07.2025-100000229 від 09.07.2025 в розмірі 25591 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одна) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» понесені судові витрати в розмірі 2238,27 (дві тисячі двісті тридцять вісім грн 27 коп.) гривень. 
В іншій частині позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Учасники справи: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133-А);
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .  

Суддя