справа № 757/40545/23-ц
провадження № 22-ц/824/3166/2026
головуючий у суді І інстанції Григоренко І.В. 

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.
за участю секретаря судового засідання - Івкової Д.Л.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» про зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ», в якому просила зобов`язати відповідача провести обов`язкову реструктуризацію її заборгованості за кредитним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005 в порядку, передбаченому п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з витрат на надання правової допомоги та судового збору.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначала, що 26.11.2007 між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 2631/1107/45-005, відповідно до умов якого позивачу було надано кредит у розмірі 8 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 11,9 % річних, на строк до 26.11.2022. 
Відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 03.12.2010 до кредитного договору від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005, сторони погодили порядок зміни процентної ставки без укладення додаткової угоди до кредитного договору. 
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005, між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено іпотечний договір від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005-X-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №8961, за умовами якого позивачка передала в іпотеку банку однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . 
У подальшому з 18.09.2019 право вимоги за кредитним договором від 26.11.2007 №2631/1107/45-005 та іпотечним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005-X-Z-1 перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ». Посилався на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-IX від 13.04.2021 було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» щодо обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань позичальника за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті. 
20.05.2021 ОСОБА_1 на адресу відповідача була направлена заява про обов`язкову реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» в порядку, передбаченому п. 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», в якому позивачка просила відповідача провести обов`язкову реструктуризацію кредитних зобов`язань в порядку, передбаченому Законом України «Про споживче кредитування». 
Вважає, що подана ОСОБА_1 заява про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 20.05.2021 відповідає вимогам, передбаченим п.п. 4) п. 7 розділу розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», проте заява про проведення реструктуризації від 20.05.2021 на даний час розглянута, будь-якої відповіді чи відмови у проведенні реструктуризації ОСОБА_1 отримано не було. При цьому на даний час відсутні судові рішення про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором чи звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором. Представник позивача вважає, що відсутні підстави для відмови в проведенні обов`язкової реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005, у зв`язку із чим звернувся до суду із вказаним позовом.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року в позові було відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що починаючи з 18 вересня 2019 року право вимоги за кредитним договором № 2631/1107/45-005 від 26 листопада 2007 року (далі - Кредитний договір) належить ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ».
Після отримання відповідачем заяви про обов`язкову реструктуризацію зобов`язань, передбачених Кредитним договором, відповідач жодних відповідей на вказану заяву не надав, а також не надіслав на адресу позивача протягом 60 днів з дня отримання даної заяви рекомендованим листом інформацію про зміну зобов`язань за результатами проведення реструктуризації та новий графік платежів.
Наголошує також на тому, що після купівлі права вимоги відповідач на прохання позивача не надає останньому реквізити рахунку, на який необхідно здійснювати погашення кредиту, а також жодним чином не виходить на зв`язок з позивачем.
На думку позивача відповідач навмисне перешкоджає позивачу здійснювати дії щодо погашення кредиту.
Таким чином, вважає, що відповідач безпідставно не виконав зобов`язання щодо обов`язкової реструктуризації кредитних зобов`язань за Кредитним договором.
Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Представник ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, були належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується звітом про доставку вихідної кореспонденції. Клопотання про відкладення розгляду справи до Київського апеляційного суду не надходили.
Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону в повній мірі не відповідає.
Судом першої інстанції було встановлено, що 26.11.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» було укладено кредитний договір № 2631/1107/45-005, відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 8 000 доларів США (кредит) на строк до 26.11.2022 року включно, на умовах, передбачених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим Договором (а. с. 8-16).
Відповідно до п.п. 1.3. кредитного договору від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у Договорі процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.п. 6.1., 8.4. цього Договору.
Згідно п.п. 1.4. кредитного договору від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, кредитні кошти призначені для здійснення Позичальником розрахунків за Договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 22,80 кв. м.
26.11.2007 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 26.11.2007 № 2631/1107/45-005, між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) та АКБ «ТАС-Комерцбанк» (Іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір № 2631/1107/45-005-X-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим № 8961, за умовами якого Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 22,80 кв. м. (а. с. 18-20).
Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 03.12.2010 року до кредитного договору від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, на виконання п.п. 8.4.2. Кредитного договору у зв`язку із виконанням Позичальником зобов`язання, передбаченого п.п. 5.7. Кредитного договору, Сторони домовилися викласти п.п. 1.3. Кредитного договору у такій редакції:
«1.3. З дати підписання цієї Додаткової угоди до Договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9 % річних. Сторони за взаємною згодою, досягнутою при укладанні цього Договору, встановили, що розмір визначеної у Договорі процентної ставки може змінюватися без укладання додаткового правочину до цього Договору, у випадку і у порядку, встановленому п.п. 6.1., 8.4. цього Договору.» (а. с. 17).
18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» (Продавець) та ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» (Покупець) було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1935/К, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. за реєстровим № 607, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005 та іпотечним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005-X-Z-1 (а. с. 22-24).
20.05.2021 ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» заяву про реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «ТАС-Комерцбанк», в якій просила провести реструктуризацію зобов`язань, передбачених кредитним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» (а. с. 25-30).
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись до ТОВ «ФК «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» із заявою про проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, ОСОБА_1 не було додано до заяви усіх передбачених п.п. 4 ч. 7 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» документів, а саме: документів про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя), розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя), що підтверджується описом вкладення рекомендованого поштового відправлення.
Разом із цим, суд зазначає, що сама по собі вимога позичальника на підставі п. 7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» без дотримання порядку встановленого цим пунктом не є безумовною підставою для реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, оскільки реструктуризація - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту з урахуванням інших вимог цього пункту.
За таких обставин, позивачем не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виникнення у відповідача обов`язку з проведення реструктуризації зобов`язань за кредитним договором від 26.11.2007 року № 2631/1107/45-005, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Проте з такими висновками погодитися не можна з огляду на таке.
23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який надає позичальнику право на проведення реструктуризації зобов`язання за договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» №1381-IX від 13.04.2021 року розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про споживче кредитування» (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 1, ст. 2 із наступними змінами) доповнено пунктом 7 такого змісту:
«7. Зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом:
1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі:
наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника;
відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації;
2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України.
Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов:
предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі);
3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків:
у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину;
у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі;
у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення.
Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви.
Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці.
У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом;
4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються:
прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника;
найменування кредитодавця (повне або скорочене);
інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява;
інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника);
інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса);
інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя;
документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя).
У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом.
З аналізу наведеної норми убачається, що законодавець покладає на кредитора імперативний обов`язок провести реструктуризацію за умови дотримання позичальником встановлених критеріїв, а не надає йому дискреційного права відмови з підстав, не передбачених законом.
Посилання суду першої інстанції на ненадання позивачем повного пакета документів не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідачем не доведено, що саме відсутність таких документів унеможливлювала розгляд заяви по суті та що позивачу було надано можливість усунути недоліки поданої заяви.
Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність відмови у проведенні реструктуризації або наявність передбачених законом виключень із обов`язку її проведення.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, Верховним Судом у постанові від 28.01.2021 у справі № 910/17743/18.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Суд першої інстанції неповно з`ясував характер спірних правовідносин, неправильно застосувавши норми пункту 7 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», а також безпідставно поклав на позивача обов`язок доведення обставин, які відповідно до закону та змісту правовідносин не можуть бути підставою для відмови у проведенні обов`язкової реструктуризації.
Водночас матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано заяву про реструктуризацію у встановлений законом строк, кредит та предмет іпотеки відповідають критеріям, визначеним законом, відповідач не довів наявності передбачених законом підстав для звільнення від обов`язку проведення реструктуризації, а також доказів належного розгляду заяви або надання мотивованої відмови матеріали справи не містять.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що має місце у даному випадку.
Таким чином, суду першої інстанції дійшов помилкових висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні обґрунтовані правові підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Таким чином апеляційну скаргу  ОСОБА_1 слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» провести обов`язкову реструктуризацію заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2631/1107/45-005 від 26 листопада 2007 року в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування».
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТАЙМ КАПІТАЛ» (юридична адрес: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36, 4 поверх, літ. Д, нежиле приміщення 45 Г, 1 групи прим., код ЄДРПОУ 40424878) на користь ОСОБА_1  (адр. реєстр. АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба