Справа № 161/4867/26 
Провадження № 2/161/3715/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
22 червня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду з позовом до відповідача. про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.11.2020 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 428366, за умовами якого відповідач отримала кошти в сумі 6250,00 грн строком 365 днів, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відсотки – 85% річний, за перший день користування – 25%.
10.12.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3318598. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою відсотків: знижена процентна ставка 1,62 % в день від суми кредиту, стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту.
Позивач зазначає, що на підставі договорів факторингу набув право вимоги до відповідача за вказаними договорами на загальну суму 21488.43 грн.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договорами в сумі 21488,43 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 13 000 грн.
Ухвалою суду від 05.03.2026 відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно ч. 8 ст.128, п. 5 ч. 6 ст.272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі.
Відповідачем у встановлений строк відзив на позов не подано.
Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з електронним сайтом Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання.
Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 30.11.2020 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 428366, що підписаний відповідачем, а також графік платежів, за умовами якого відповідач отримала кошти в сумі 6250,00 грн, строком 365 днів, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відсотки – 85% річний, за перший день користування – 25%, що становить 1250 грн.
Дата повернення кредиту – 30.11.2021.
Відповідно до платіжної інструкції № 55 від 30.11.2020 підтверджується факт перерахування ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 5000 грн.
Таким чином первісним кредитором умови договору № 428366 були виконані у повному обсязі, натомість доказів виконання цих умов позичальником (відповідачем) суду не надано.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості позивача, станом на день формування позовної заяви становить 6515.93 грн, з яких:
- заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 4670,01 грн;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 1647,68 грн;
- інфляційні збитки - 165.24 грн;
- нараховані 3% річних -33.00 грн;
26.11.2021 було укладено договір № 26-11/2021/13 відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 428366. 
10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 428366. 
18.02.2025 було укладено договір № 18-02/25 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 428366. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 428366.
Крім цього 10.12.2020 між Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3318598. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит в розмірі 7000,00 грн, строком на 15 днів, зі сплатою відсотків: знижена процентна ставка 1,62 % в день від суми кредиту, стандартна процента ставка 1,90 % в день від суми кредиту. Дата повернення кредиту - 25.12.2020.
Договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця (п.6.1 договору). Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Договір був укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника у інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця ( M578430). Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона ознайомлене з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Первісний кредитор перерахував відповідачу кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн на її банківську картку, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів на картку отримувача, ід операції : 888756673; № квитанції 18606-1327-145984880.
Таким чином первісним кредитором умови договору № 3318598 були виконані у повному обсязі, натомість доказів виконання цих умов позичальником (відповідачем) суду не надано.
У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості позивача, станом на день формування позовної заяви становить 14972.50 грн, з яких:
- заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5500.00 грн;
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9472.50 грн.
26.07.2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4143055. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 4143055.
Вказані розрахунки відповідають умовам вищевказаних договорів.
28.07.2021 було укладено договір № 28072021 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3318598. 
23.05.2024 було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3318598. 
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3318598.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У силу норми ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно ч.12ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угодив сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умовами користування засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За нормами п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України з а договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Заявляючи позовні вимоги, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» посилається на те, що між первісними кредиторами та відповідачем були укладені договори позики, шляхом підписання електронним підписом позичальника, відповідно до яких було надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом.
За наведених обставин є підстави вважати, що ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» як клієнт за договором факторингу набув право вимоги за вищенаведеними кредитними зобов`язанням до відповідача на умовах визначених договором кредитування.
За умовами договору № 428366 та наданого графіку погашення заборгованості вбачається, що загальна сума договору становить 9441, 36 грн. Відповідач частково погасила заборгованість на суму 3169,00 грн, яка врахована у розрахунку заборгованості.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, контр розрахунку заборгованості відповідач також суду не надав.
Розрахунок заборгованості детально відображає алгоритм нарахування відсотків за весь період користування кредитними коштами.
Нарахування інфляційних втрат та 3% річних відбулось до 23.02.2022, а тому підлягають стягненню з відповідача.
Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушила умови кредитного договору № 428366, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, відтак, позовні вимоги за договором № 428366 підлягають до повного задоволення - в сумі 6515,93 грн. 
Водночас суд не бере до уваги розрахунок заборгованості за договором №3318598 з таких підстав.
Згідно з графіку платежів до договору про надання споживчого кредиту, № 3318598 від 10.12.2020р. та п.5 Паспорт споживчого кредиту визначено, що внесення платежів здійснюється до 25.12.2020 (кінцева дата дії договору). Кількість платежів – 1. Сума - 8 695,75 грн. 
Згідно з п 1.3. Договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень. Тип кредиту – кредит. 1.4. Строк кредиту 15 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами за договором № 3318598 на умовах дисконтного періоду 15 днів. Строк договору становить 15 днів. Відсоткова ставка 1,62% в день. Таким чином, за період дії договору заборгованість відповідача становить 8701,00 грн (7 000 грн * 1,62 % в день * 15 днів + 7000 грн), з яких 7000 грн - тіло кредиту, 1701,00 грн - проценти за користування кредитом.
У Кредитному договорі чітко зазначено термін (дата) повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 25.12.2020.
Доказів пролонгації строку дії договору матеріали справи не містять, а тому заборгованість за договором становить 8701,00 грн.
Також суд зазначає, що неповернення кредиту в погоджений стронами у Кредитному договорі строк, не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України, яка має наслідок продовження строку дії договру, а є порушенням грошового зобов`язання за укладеним договором, за що настає відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України.
За наведених обставин, нарахування відповідачу після 25.12.2020 процентів у відповідності до 1.5.2 Кредитного договору по своїй суті є реалізацією положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання.
За наведених обставин, нараховані відсотки за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 25.12.2020 року, є безпідставним.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що автоматична пролонгація договору на 90 днів за підвищеною ставкою 1,90% виключно через факт неповернення коштів, суперечать природі договору споживчого кредитування та вимогам закону. Згідно зі статтями 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», будь-яка зміна істотних умов договору, зокрема строку повернення кредиту та розміру процентної ставки, потребує чіткої та однозначної згоди споживача.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів (зокрема, акцептованих додаткових угод, доказів сплати комісій за пролонгацію тощо), які б свідчили про волевиявлення позичальника на продовження строку дії договору після 25.12.2020 на нових, значно гірших умовах. Сам лише факт прострочення повернення кредиту не може вважатися згодою на продовження строку користування ним.
Таким чином до задоволення підлягають позовні вимоги за договором № 3318598 в сумі 8701,00 грн, за договором № 428366 в сумі 6515,93 грн. Загальна сума заборгованості становить 15216,93 грн.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, за безпідставністю.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 70,81% (15216,93: 21488,43), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1885,25 грн судового збору (2662,40 х 70,81%).
Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає таке.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивач у прохальній частині позову просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. Однак суд вважає ці витрати необґрунтовано завищеними, з таких міркувань.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Судом досліджено договір про надання правничої допомоги, а також детальний опис наданих адвокатом послуг.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги складність справи, ціну позову, заявлену суму витрат на правничу допомогу, суму задоволених позовних вимог, витрачений представником позивача час на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, а тому суд виходить з конкретних обставин справи, вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг, ціною позову та складністю справи.
Оцінюючи співмірність цих витрат суд зазначає, що в детальному описі наданих послуг не розкритий зміст усних консультацій адвоката, зважаючи на те, що позивач є фінансовою установою, а примусове стягнення заборгованості, яка була ним викуплена за договором факторингу, є основною його господарською діяльністю.
Також суд вважає необґрунтовано завищеними витрати адвоката на складання позову, оскільки справа є типової та не вимагає значних зусиль для підготовки позовної заяви.
Крім цього суд зауважує, що справа розглядалась у спрощеному провадженні без виклику сторін.
Враховуючи викладене, приписи ч.2 ст. 141 ЦПК України, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, з урахуванням критеріїв співмірності необхідних і достатніх витрат суд приходить до висновку, що справедливим та виваженим буде стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в сумі - 3000 грн.
Така сума відповідає принципам розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст. 530, 610, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 78, 82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 15216,93 грн (п`ятнадцять тисяч двісті шістнадцять гривень 93 коп).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір в розмірі 1885,25 грн (одна тисяча вісімсот вісімдесят вісім гривень 25 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати, понесених за надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 3 000 (три тисячі) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, юридична адреса: 03150, місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, будинок 6 офіс 521;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
Повний текст рішення складено 22.06.2026.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області       Людмила ПРИСЯЖНЮК