ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
05 червня 2026 року (14:30)	Справа № 280/3256/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 164; код ЄДРПОУ 02012869) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
ВСТАНОВИВ:
10.04.2026 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправними дії відповідача щодо включення до офіційної відповіді недоведених тверджень про поведінку позивача, викладених як встановлені факти (твердження); 
зобов`язати відповідача виключити із відповіді формулювання про нібито конфліктну та образливу поведінку позивача або викласти їх у нейтральній формі без констатації (твердження) факту;
зобов`язати відповідача принести офіційні вибачення у письмовій формі за використання некоректних та недоведених формулювань;
зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення позивача та надати обґрунтовані відповіді по суті кожного поставленого питання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2025 позивач проходив експертну оцінку щодо продовження групи інвалідності на базі КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги». У зв`язку з обставинами проведення огляду та діями членів експертної комісії, позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій поставив конкретні питання щодо: належних умов проведення огляду; врахування медичних показань; обов`язку надання допомоги; правомірності відеофіксації; етичності поведінки членів комісії; обґрунтованості строку інвалідності. На вказане звернення відповідачем надано письмову відповідь, в яку включено недоведені твердження, зокрема: «заявник поводився конфліктно», «допускав образливі висловлювання» (у абзаці 3 п.1, абзаці 1 п.3, абзаці 2 п.5 відповіді). При цьому, відповідачем джерело цих тверджень не зазначено; жодних доказів не наведено; відсутня будь-яка фіксація (відео, аудіо); відсутні провадження правоохоронних органів; твердження викладені як встановлений факт, а не як суб`єктивна оцінка; зазначені твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Позивач зазначає, що такі формулювання не є підтвердженими, носять оцінювальний характер, подані як фактичні обставини. Зазначені твердження використані у відповіді для пояснення дій комісії та перебігу засідання, відтак вони впливають на зміст відповіді та фактично виправдовують дії посадових осіб. Без належних доказів це є порушенням принципу об`єктивності діяльності органу влади. Відповідачем не було надано відповідей по суті звернення оскільки, позивачем було поставлено 6 конкретних питань, а відповідь відповідача не містить чітких відповідей на кожне питання, має загальний, формальний характер та не вирішує порушених у зверненні питань, що порушує Закон України «Про звернення громадян» в частині обов`язку надання обґрунтованої відповіді по суті. Разом з цим зазначає, що згідно з наданою відповідачем відповіддю, її виконавцем є особа, дії якої безпосередньо оскаржувалися позивачем, а саме, - голова експертної комісії (про що зазначено в лівому нижньому куті відповіді). Таким чином, розгляд звернення фактично здійснювався за участю особи, зацікавленої у результаті розгляду, що свідчить про відсутність належної об`єктивності та неупередженості та створює обґрунтовані сумніви у достовірності викладених у відповіді тверджень, зокрема щодо нібито «конфліктної поведінки» позивача. З посиланням на приписи ст. 19 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», принципів адміністративного судочинства позивач зазначає, що орган державної влади зобов`язаний діяти об`єктивно; надавати відповіді по суті звернення; не включати до офіційних документів недоведені твердження як факти. Дії відповідача цим вимогам не відповідають. Відповідач не дотримався вимог об`єктивності та неупередженості при розгляді звернення, що підтверджується викладеними обставинами. Беручи до уваги вищезазначене, просить позовні вимоги задовольнити. 
Ухвалою суду від 15.04.2026 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
30.04.2026 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23686), в якому зазначає, що до Департаменту, листом Міністерства охорони здоров`я України від 16.03.2026 №04.5/12774/2-26 (дата надходження звернення 17.03.2026) надійшло звернення позивача щодо неправомірних, на думку заявника, дій членів експертної команди загального профілю з оцінювання повсякденного функціонування особи комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради (далі - лікарня) під час проведення оцінювання повсякденного функціонування особи. По суті скарг, ОСОБА_1 висловив незадоволення формою проведення оцінювання, умовами проведення оцінювання, некоректною поведінкою членів експертної команди, результатами прийнятого рішення, тощо. Листом від 31.03.2026 №02.П/429 Департаментом позивачу було надано відповідь. Оскільки, працівники Департаменту, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» не є членами процесу оцінювання повсякденного функціонування особи, відповідь позивачу надавалася з урахуванням пояснень керівництва КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, а саме заявникові було надано копію відповіді (лист) лікарні, в якому були зазначені фрази, які обурили позивача. Разом з тим, керуючись Положенням про Департамент, яке затверджене розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 31.10.2018 №569, зі змінами, з метою перевірки та уточнення фактів, які були викладені у зверненнях, Департаментом були витребування пояснення від керівництва Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення Запорізької міської ради. Зазначає, що інформація щодо процесу оцінювання за своїм правовим статусом належить до конфіденційної інформації з обмеженим доступом (лікарська таємниця), порядок використання якої встановлено Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Законом України «Про інформацію». З огляду на те, що, відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою №1338, станом на 10.12.2025, не передбачено обов`язкове проведення відео-, аудіо- фіксації процесу оцінювання, та враховуючи вищевикладене, аудіо-, відео-фіксація не проводилася. Але ж, відповідно до законів України, аудіо- , відео- фіксацію особа, щодо якої здійснюється оцінювання або ж її уповноважений представник мають право до початку проведення оцінювання після подачі адміністратору заяви до початку проведення оцінювання. Зауважує, що підставою для визнання особи особою з інвалідністю, а також визначення групи інвалідності, обумовлено критеріями, визначеними у постанові №1338. Також повідомляє, що листом Міністерства охорони здоров`я України від 16.03.2026 №04.5/12774/2-26 заявникові надані роз`яснення щодо порядку оскарження рішення експертної команди, який затверджений постановою №1338. Беручи до уваги вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 10.12.2025 проходив експертну оцінку щодо продовження групи інвалідності на базі КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги».
Після проведення огляду, 10.12.2025 позивач звернувся на Урядову «гарячу лінію» Міністерства охорони здоров`я України зі скаргою на дії та поведінку експертної команди КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» під час проведення оцінювання повсякденного функціонування 10.12.2025, в якій останній зазначив, що комісія була упередженою, тиснула на нього та маніпулювала ситуацією, прохання заявника щодо гігієнічних умов, подушки для огляду та допомоги у взуванні не є незаконними та образливими (а.с.4). 
У скарзі заявник просив надати офіційні відповіді на такі питання: 
1. Чи передбачені належні умови огляду пацієнта, зокрема наявність коврика або іншого засобу, щоб пацієнт не стояв босими ногами чи в шкарпетках на холодній та брудній підлозі? Чи є таке прохання законним або нормативною вимогою? 
2. Чи повинні члени комісії враховувати медичні показання пацієнта (дві грижі хребта) і забезпечувати можливість не лягати на тверду поверхню без подушки чи валика? Чи законне моє прохання про подушку? 
3. Чи зобов`язані члени комісії враховувати обмеження людини, яка не може самостійно взуватися, та забезпечувати допомогу або доступ до допоміжних засобів (наприклад, ложка для взуття)? Чи є моє прохання правомірним? 
4. Чи повинна бути відеофіксація засідання, якщо пацієнт висловив вимогу? Чи є законною відмова у відеофіксації та відсутність відеозапису з самого початку засідання? 
5. Чи є етичним та професійним для членів комісії спілкуватися з пацієнтом підвищеним тоном? Чи мають вони враховувати, що перед ними хвора людина, у якої є сильний хронічний біль, розлади сну та вегетативні порушення? 
6. Чи може комісія встановлювати строк інвалідності менший, ніж попередній, якщо немає жодних ознак покращення стану, а навпаки - є ознаки погіршення, в т.ч. документально? Чи повинно це бути обґрунтовано та пояснено пацієнту? 
Листом Міністерства охорони здоров`я України від 16.03.2026 №04.5/12774/2-26, скарга (звернення) позивача від 10.12.2025 надіслана на адресу Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної військової адміністрації для розгляду, про що повідомлено заявника та останньому надані роз`яснення щодо порядку оскарження рішення експертної команди, який затверджений постановою №1338 (а.с.22-23).
Листом КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 24.03.2026 №П-0047 на адресу Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення ЗМР надано відповідь «Про розгляд звернення ОСОБА_1 » наступного змісту:
«КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР по суті звернення від 17.03.2026 на ДОЗ ЗОДА, щодо неправомірних дій медичних працівників членів ЕКОПФО, на його думку, в межах компетенції, повідомляє наступне:
1. Щодо умов проведення огляду:
Проведення оцінювання повсякденного функціонування особи здійснюється відповідно до постанови КМУ №1338 від 15.11.2024, якою визначено порядок роботи експертних команд, організацію засідання та проведення огляду особи.
Огляд проводився у службовому приміщенні закладу охорони здоров`я, придатному для проведення медичного огляду та роботи експертної команди, що відповідає вимогам постанови КМУ №1338 та ст. 34 Основ законодавства України про охорону здоров`я щодо здійснення медичного огляду.
Під час засідання заявник допускав образливі висловлювання щодо членів експертної команди, що суперечить загальноприйнятим нормам поведінки та ускладнювало проведення засідання.
2. Щодо врахування медичних показань під час огляду:
Відповідно до постанови КМУ №1338, експертна команда під час оцінювання враховує медичні документи, результати огляду та інші дані, що характеризують стан здоров`я особи та рівень її функціонування.
Під час розгляду справи експертною командою були досліджені надані заявником -медичні документи та проведено огляд у межах процедури, передбаченої чинним законодавством.
3. Щодо надання допомоги під час перебування в приміщенні:
Під час перебування заявника у приміщенні комісії перешкод для проходження процедури оцінювання не створювалося. Водночас, заявник поводився конфліктно та допускав образливі висловлювання щодо членів експертної команди.
4. Щодо відеофіксації засідання:
Нормами постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 не передбачено обов`язкового проведення відеофіксації засідання експертної команди.
Результати проведення, оцінюваний оформлюються відповідною медичною документацією та рішенням експертної команди відповідно до встановленого порядку.
5. Щодо поведінки учасників засідання:
Відповідно до ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я, відносини між пацієнтом, і медичними працівниками повинні, ґрунтуватися на взаємній повазі.
Під час засідання заявник допускав образливі висловлювання щодо членів експертної команди, що є неприпустимим та порушує нормальний порядок роботи комісії.
6. Щодо прийнятого рішення:
Рішення експертної команди було прийнято колегіально відповідно до постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 на підставі аналізу наданих медичних документів та результатів огляду. 
Після оголошення рішення заявник висловив незгоду та відмовлявся залишити службове приміщення, чим перешкоджав роботі експертної команди. У зв`язку з цим для забезпечення громадського порядку були викликані працівники поліції. Після їх прибуття заявник залишив приміщення.
Відповідно до постанови КМУ №1338 заявник має право оскаржити рішення експертної команди у встановленому законодавством порядку.» (а.с.6).
Листом Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення ЗМР від 30.03.2026 №П-0183 на адресу Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної військової адміністрації надано відповідь «Про розгляд звернення ОСОБА_1 » наступного змісту:
«Департамент з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення Запорізької міської ради на звернення ОСОБА_1 на Урядову «гарячу лінію» від 10.12.2025 №ПР-19564564, № ПР-19562171, зареєстровані П-1589/2026, П-1473/2026 щодо скарги на можливі неправомірні дії експертної команди КІ111 «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР під час проведення заявнику оцінювання повсякденного функціонування 10.12.2025. в межах повноважень повідомляє про таке.
За даними КИП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР, скарга заявника розглянута та по суті звернення надана відповідь.
Копія відповіді КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР додається.» (а.с.5 зворот).
Листом Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної військової адміністрації від 31.03.2026 № 02.П/429 «Про розгляд звернення», позивачу надано відповідь наступного змісту:
«Департамент охорони здоров`я обласної державної адміністрації (далі - Департамент) уважно розглянув звернення від 10.12.2025 № ПР-19564564, № ПР-19562171. зареєстровані за №П-1589/2026, № П-1473/2026 на Урядову «гарячу лінію», які надійшли листом Міністерства охорони здоров`я України від 16.03.2026 №04.5/12774/2-26 та повідомляє наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Департамент діє на підставі Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та Положення про Департамент, яке затверджене розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 31.10.2018 № 569, зі змінами.
З метою перевірки та уточнення фактів, які викладені у зверненнях. Департаментом були взяті пояснення керівництва Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення Запорізької міської ради, копія відповіді додається.
Якщо заявник вважає, що його конституційні права порушені, має право на оскарження, згідно з чинним законодавством України.» (а.с.5).
Позивач не погодившись із діями відповідача щодо включення до офіційної відповіді недоведених тверджень про поведінку позивача, викладених як встановлені факти (твердження) звернувся до суду із вимогами про зобов`язання відповідача виключити із відповіді формулювання про нібито конфліктну та образливу поведінку позивача, принести офіційні вибачення у письмовій формі за використання некоректних та недоведених формулювань та повторно розглянути звернення позивача та надати обґрунтовані відповіді по суті кожного поставленого питання.
Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення врегульовано Законом України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року №393/96-ВР (далі – Закон №393/96-ВР).
Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону звернення громадян адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду (ч. 1 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).
При цьому, частинами третьою, четвертою статті 7 цього Закону передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Отже, відповідно до норм чинного законодавства звернення громадян мають розглядатися тим органом, до компетенції якого належить вирішення порушених у цих зверненнях питань.
Такий же висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 800/580/17.
За змістом частини 1, 3, 4 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 393/96-ВР скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
За приписами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст. 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
За приписами частини першої, другої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Таким чином, у разі надходження до органу звернення громадянина, відповідний орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені у цьому зверненні обставини та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви і суть прийнятого рішення. Це закономірно означає, що орган, до якого відбулося звернення, зобов`язаний надати мотивовану та обґрунтовану відповідь або прийняти рішення про відмову у задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні, скарзі).
Верховний Суд у постанові від 27.04.2020 у справі № 813/4351/16 зазначив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).
Отже, зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач вважає, що обґрунтованої відповіді на всі поставлені питання не було надано та розгляд звернення фактично здійснювався за участю особи, зацікавленої у результаті розгляду, що свідчить про відсутність належної об`єктивності та неупередженості.
Так, судом встановлено, що керуючись Положенням про Департамент, яке затверджене розпорядженням голови Запорізької обласної державної адміністрації від 31.10.2018 №569, зі змінами, з метою перевірки та уточнення фактів, які були викладені у зверненні позивача від 10.12.2025, Департаментом були витребування пояснення від керівництва Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення Запорізької міської ради, які в свою чергу надані з урахуванням пояснень керівництва КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» саме КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» здійснювало оцінювання повсякденного функціонування позивача.
Аналізуючи приписи Закону України «Про звернення громадян», Верховний Суд у постанові від 24.11.2021 у справі № 380/2272/20 зауважив, що законодавець, передбачаючи право/обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування пересилати за належністю звернення громадян іншому (відповідному) органу чи посадовій особі, мав на меті забезпечити заявнику об`єктивний та всебічний розгляд його заяви.
Водночас, указаний обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування щодо пересилання звернення може бути реалізований виключно за сукупністю таких умов: питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень; звернення пересилається лише відповідному, а не будь-якому органу чи посадовій особі за належністю, тобто тому органу, до повноваження якого входить вирішення питань, що порушені у зверненні; пересилання повинно відбутися в термін не більше п`яти днів; про факт пересилання обов`язково повідомляється громадянин, який подав звернення.
Отже, пересилання звернення позивача до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» - це внутрішня організація виконання розгляду звернення, яка не звільняє Департамент від відповідальності за належний розгляд звернення.
Водночас, судом встановлено, що відповідачем розглянуто звернення (скаргу) позивача та листом від 31.03.2026 № 02.П/429 «Про розгляд звернення», позивачу надано відповідь разом із доданими листами «Про розгляд звернення ОСОБА_1 » Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення ЗМР від 30.03.2026 №П-0183 та КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 24.03.2026 №П-0047 у спосіб та порядок, визначений Законом України «Про звернення громадян», чим забезпечив заявнику об`єктивний та всебічний розгляд його заяви.
Таким чином, право позивача щодо розгляду його звернення не порушене, що підтверджується вищевказаною відповіддю на звернення від 31.03.2026 № 02.П/429 наданою разом із листами Департаменту з питань охорони здоров`я та медичного забезпечення ЗМР від 30.03.2026 №П-0183 та КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР від 24.03.2026 №П-0047.
Разом з цим, суд зауважує, що у лист-відповідь Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної військової адміністрації від 31.03.2026 №02.П/429 «Про розгляд звернення» не містить посилання на «нібито конфліктну та образливу поведінку позивача та некоректних та недоведених формулювань», а відтак позовні вимоги про зобов`язання відповідача виключити із відповіді формулювання про нібито конфліктну та образливу поведінку позивача або викласти їх у нейтральній формі без констатації (твердження) факту та зобов`язання принести офіційні вибачення у письмовій формі за використання некоректних та недоведених формулювань є необґрунтованими та недоведеними, у зв`язку із чим задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що у розумінні ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а у силу запроваджених частинами 1 і 2 ст.74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а за правилом ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону була наведено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження №К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.
Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень забезпечено дотримання вимог ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, звернення розглянуто із дотриманням імперативного припису ч.1 ст.15 Закону України від 02.10.1996 №393/96-ВР "Про звернення громадян".
При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), вичерпно реалізував існуючі правові механізми з`ясування об`єктивної істини; надав належну оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права та оцінки обставин фактичної дійсності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації (69107, м.Запоріжжя, пр. Соборний, 164; код ЄДРПОУ 02012869) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю. 
Судові витрати стягненню не підлягають.  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення у повному обсязі складено та підписано 05.06.2026. 

Суддя Ю.В. Калашник