Справа № 738/477/26 
№ провадження 2/738/348/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

21 травня 2026 року         Менський районний суд Чернігівської області 
у складі: 
головуючого – судді: Савченка О.А. 
за участю
секретаря: Лях Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -
В С Т А H О В И В:
У березні 2026 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивували наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , спадкоємцями якої першої черги за законом є позивачі. Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, де їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду. 
Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. 
Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, до суду подали клопотання про розгляд справ без їх участі, з приводу заявлених позовних вимог покладаються на розсуд суду.
За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
З Виписки з погосподарської книги № 3 за 1991-1995 роки по Покровсько-Слобідському старостинському округу від 24 лютого 2026 року слідує, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. Головою господарства був ОСОБА_3 . Членами двору були: дружина ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 (а.с.15). 
31 січня 2006 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).
06 лютого 2018 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 , після чого змінила прізвище на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.7).
На підставі рішення 23 сесії 8 скликання Менської міської ради від 26.09.2022 назву вулиці «Шелудько» змінено на « ОСОБА_10 ».
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено що до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. 
У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.
Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.
Таким чином, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в рівних частках по 1/3 кожному.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Жовтневе Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , копія якого додана до матеріалів справи (а.с. 5). 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі і на належну йому 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.
У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Як слідує з копії спадкової справи № 65/216, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , спадщину після його смерті прийняли його дружина та донька – позивачі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с.67-83).
Таким чином, частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 збільшилась до 1/2 частини (по 1/3 належній як членам колишнього колгоспного двору і 1/3 на двох – успадкована).
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 178/02-31 від 29.12.2025 слідує, що позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 49).
Згідно Інформаційної довідки № 329 від 30.10.2025 станом на 30.10.2025 право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.17).
Технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлено 30 жовтня 2025 року. Після проведеної інвентаризації ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , встановлено, що домоволодіння складається з: житловий будинок (А-1), прибудова (А1-1), сарай (Б,г), погріб (В), гараж (Г), ворота з хвірткою (№ 1), огорожа (№ 2, № 3) (а.с.19-21).
Згідно Звіту про оцінку майна: житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вартість вказаного майна становить 66 782,00 грн. (а.с.22-23). 
Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на належне йому майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , не оформив, позивачі позбавлені можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я. 
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. 
Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За таких обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд –
В И Р I Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), право власності на нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт серії НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на нерухоме майно: 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко