Сарненський районний суд 
Рівненської області  _________________________________________________
Справа № 572/1733/26
Провадження № 1-кп/572/399/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року
Сарненський районний суд Рівненської області у склады головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судових засідань – ОСОБА_2 , прокурора – ОСОБА_3 , обвинуваченого – ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026181200000042 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбоця ЗСУ, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він 26.01.2026 приблизно о 12 год. ЗО хв. перебуваючи на території міста Сарни Рівненської області, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, із використанням месенджеру «Телеграм» у невстановленої досудовим розслідуванням особи через канал під назвою «SOLO», замовив особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, яку цього ж дня о 13 год. 44 хв. в лісовому масиві поблизу 71 км автодороги «Городище - Рівне - Старокостянтинів» за географічними координатами 51,7722.6Н 26,3729, неподалік м. Сарни Рівненської області, придбав шляхом знайдення так звану «закладку» у вигляді одного поліетиленового пакетика з кристалічною речовиною білого кольору, яка в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, загальною масою 7,639 г., що відповідно до таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України № 634 від 29.07.2010) являється великим розміром, та в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту для власного вживання до 14 год. 20 хв. 26.01.2026, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
Окрім того, 07.02.2026 приблизно о 15 год. 43 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на території міста Сарни Рівненської області, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, із використанням месенджеру «Телеграм» у невстановленої досудовим розслідуванням особи через канал під назвою «SOLO», замовив особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, яку цього ж дня о 16 год. 49 хв., в лісовому масиві за географічними координатами 51.288977 26.621345, неподалік м. Сарни Рівненської області, придбав шляхом знайдення так звану «закладку» у вигляді одного поліетиленового пакетика з кристалічною речовиною білого кольору, яка в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, загальною масою7,686 г., що відповідно до таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (у редакції наказу МОЗ України № 634 від 29.07.2010) являється великим розміром, та в подальшому незаконно зберігав при собі без мети збуту для власного вживання до 17 год. 30 хв. 07.02.2026, тобто до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини у великих розмірах без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. Своїми детальними поясненнями підтвердив встановлені обставини вчинення. У вчиненому щиро розкаявся. 
Про дослідження інших доказів, щодо обставин справи сторони не зверталися, на їх дослідженні не наполягали. 
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального проступку, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, відомостей щодо речових доказів.
При цьому, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, обвинувачений розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.
Таким чином, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 .
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Також суд враховує особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, військовослужбовець ЗСУ, раніше не судимий.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України.
На думку суду, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню ним нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати складають 9359 грн. 70 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 309 КК України та призначити покарання у виді 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 9359 (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 70 копійок.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: два поліетиленові пакети з кристалічною речовиною білого кольору – знищити. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя