Справа № 509/6207/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання: Пронози І.М.
розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу № 509/6207/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
31.10.2024 року позивач звернулася до суду з даним позовом до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,06 га для ведення садівни цтва, кадастровий номер 5123755800:01:002:2299 за адресою: ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 , Таїровська сели щна рада Одеського району Одеської області. Заповіту ОСОБА_2 не залишила.
Позивач проживала в Німеччині, окремо від матері на час її смерті. Вона приїхала на її похорон в листопаді 2021 року, потім повернулася до Німеччини. Збиралася приїхати в Україну для оформлення спадкових прав, однак 24.02.2022 року відбулося повномасштабне вторгнення рф на територію України. Станом на березень-травень 2022 року нотаріальні контори не працювали. З поштовим зв`язком також були проблеми, тому позивачка не змогла вчасно подати заяву про прийняття нею спадщини після померлої матері ОСОБА_2 .
Позивач звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. з заявою про прийняття спадщини в 2023 році, коли змогла приїхати в Україну, однак приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. листом № 176/01-16 від 09.05.2023 повідомила позивачці, що нею не надано довідки відділу ЦНАП Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про зареєстрованих осіб на день смерті померлої, а тому невідомо, хто із спадкоємців прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України та не підтверджено факту родинних відносин з померлою особою, та рекомендувала звернутися до суду із заявою щодо встановлення факту родинних відносин
У зв`язку з цим позивач подала до Овідіопольського районного суду Одеської області заяву про встановлення факту родинних відносин. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.04.2025р. по справі № 509/4751/23 було задоволено заяву ОСОБА_3 та встановлено факт родинних відноси, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 за життя являлась матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Позивач повторно звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. з заявою про прийняття спадщини 10.07.2025р., однак приватний нотаріус Одеського районного нотаріального округу Куркан Н.Ф. листом № 359/01-16 від 10.07.2025 повідомила їй, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду із заявою щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Позивач вважає, що обставини, які стали причиною пропуску строку для прийняття спадщини, не залежали від її волі, та вона не могла вплинути будь-яким способом чи подолати їх, адже запровадження в Україні воєнного стану, коли розпочалася військова агресія російської федерації проти України, відсутність необхідних документів для відкриття спадкової справи у нотаріуса, всі ці обставини були об`єктивними та непереборними, а також істотними, адже саме від них залежала можливість позивача прийняти спадщину. Тому вважає, що є достатні підстави для визначення судом додаткового строку, необхідного для подання нею заяви про прийняття спадщини.
Ухвалою судді Кириченко П.Л. від 04.11.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
При повторному автоматизованому розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу 16.12.2025 року було передано на розгляд суді ОСОБА_4 .
Ухвалою від 18.12.2025 року суддею Панасенко Є.М. справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.
Ухвалою від 18.03.2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, представником позивача ОСОБА_5 подано через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час слухання справи, відзиву на позовну заяву не надав. 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається в позові, як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір.
Згідно із ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , зареєстрованим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 19.11.2021року, актовий запис № 16124.
Позивачка є донькою померлої ОСОБА_2 , що встановлено рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року по справі № 509/4751/23, яке набрало законної чинності 02.06.2025 року
Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 0,062 га, надана для ведення садівництва , кадастровий номер 5123755800:01:002:2299, що розташована за адресою: ділянка № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_2 Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області.
Згідно довідки Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області № 79 від 17.12.2021 року ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована з 12.10.2010 року по день смерті за адресою:с.Сухий Лиман.
ОСОБА_6 як спадкоємець першої черги після смерті матері ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Куркан Н.Ф,. з заявою про вступ у спадщину.
Згідно листа приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Куркан Н.І. №359/01-16 від 10.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлена про те, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та їй рекомендовано звернутися до суду. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом не заводилась
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч.1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як роз`яснив Пленум ВСУ в абз.6 п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 березня 2020 року у справі № 394/8/19 зроблено наступний висновок. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 статті 1272 України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначени Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, ус учення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до ст.6 Європейської конвенціїз прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»встановлено, що суди застосовують при розгляді справКонвенцію про захист прав людини і основоположних свободта практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 мешкає у Німеччині. Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом шестимісячного строку вона мала звернутися до нотаріальної контори в Україні для подання заяви про вступ до спадщини. Однак 24.02.2022 року почалася збройна агресія рф. З цього часу у ОСОБА_6 виникли проблеми з приїздом в Україну, до травня 2022 року не працювали нотаріальні контори і були проблеми із поштовим зв`язком. Отже, у ОСОБА_6 дійсно існували перешкоди у подачі заяви навіть шляхом поштового зв`язку. Крім того, у неї були відсутні документи, що підтверджують її родинні зв`язки з матір`ю, що також позбавило її можливості оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, і їй прийшлося доводити цей факт в судовому порядку.
Встановлено, що ОСОБА_6 має обґрунтовані сподівання на набуття права власності на спадкове майно. Відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право позивача на набуття та володіння спадковим майном. Ця обставина свідчитиме про пряме порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою підставою для задоволення позову.
При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.
Згідно проголошеного принципу та враховуючи вищезазначені обставини справи, той факт, що ніхто, крім позивачки на спадщину після померлої ОСОБА_2 не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому порядку не визнана, відповідач проти позову не заперечує, суд прийшов до висновку про необхідність забезпечення права позивача на спадкування, враховуючи відсутність при цьому порушень прав третіх осіб чи інтересів держави, встановивши позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном три місяці, з моменту набрання рішенням законної сили.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.4, 12, 13 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є.М.Панасенко