Справа №705/2775/26
2/705/2770/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2026 року м. Умань 
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, 3% річних та інфляційних втрат,
В С Т А Н О В И В:
Представник ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути із відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за період з лютого 2025 по квітень 2025 року включно у розмірі 14 976 грн., інфляційні втрати у розмірі 1418,11 грн., 3% річних у розмірі 525,60 грн. та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області та  згідно відомостей зазначених у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №471045506 від 02.04.2026, ОСОБА_1 04.12.2008 року та по теперішній час є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З огляду на вищевикладене та враховуючи положення Закону України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП N? 312 від 14.03.2018, ОСОБА_1 є індивідуальним побутовим споживачем, який використовує електричну енергію за адресою АДРЕСА_1 для забезпечення (задоволення) власних побутових потреб у період з лютого 2025 по квітень 2025 року включно. ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з лютого 2025 року по квітень 2025 року включно ОСОБА_1 спожив електричну енергії в обсязі 3467 кВт.год. на загальну суму 14976,00 грн., проте за вказаний період не здійснив жодної оплати. Станом на сьогодні у відповідача наявна заборгованість перед ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» за спожиту електроенергію, що становить 14976,00 грн. 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 було надіслано вимогу № 03Ц-476-2026 від 20.04.2026 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію разом з рахунком за електроенергію за квітень 2025 року на загальну суму 14 976,00 грн. Також, позивачем здійснено розрахунок розміру інфляційних втрат та 3 (трьох) відсотків річних у відповідності до вимог чинного законодавства України (з урахуванням обставин справи) та встановлено, що на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» підлягають стягненню: інфляційні втрати у загальному розмірі - 1418,11 грн. та 3 (три) відсотка річних у розмірі – 525,60 грн. 
Ухвалою судді від 04 травня 2026 року було відкрите провадження у даній справі, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Рекомендоване повідомлення по вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», тому у відповідності до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України відповідач вважаєтся таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи.
Станом на день розгляду справи відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», шляхом споживання електричної енергії за об`єктом побутового споживача за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно відомостей зазначених у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №471045506 від 02.04.2026, ОСОБА_1 з 04.12.2008 року та по теперішній час є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв?язку із зазначеним, відповідач ОСОБА_1 є індивідуальним побутовим споживачем, який використовує електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення (задоволення) власних побутових потреб у період з лютого 2025 по квітень 2025 року включно.
За період з лютого 2025 року по квітень 2025 року включно ОСОБА_1 спожив електричну енергії в обсязі 3467 кВт.год. на загальну суму 14976,00 грн., проте за вказаний період не здійснив жодної оплати, що підтверджується випискою з особового рахунку № НОМЕР_1 та розрахунком вартості такої спожитої електричної енергії. 
З метою досудового врегулювання спору, 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 було надіслано вимогу № 03Ц-476-2026 від 20.04.2026 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію разом з рахунком за електроенергію з лютого 2025 року по квітень 2025 року включно на загальну суму 14976,00 грн. Направлення вимоги № 03Ц-476-2026 від 20.04.2026 підтверджується інформацією з офіційного сайту ПАТ «УКРПОШТА» https://www.ukrposhta.ua, щодо поштового відправлення № 0505603213011. Вимога не виконана.
Згідно п. 2 ч. 2ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIвиконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017року №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2951цс15, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.6 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно п.2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до п. 7 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно п. 1.2.15. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Крім того, у зв?язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 3% річних та інфляційні втрати.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19).
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Контррозрахунку суми 3% річних та інфляційних втрат відповідач суду не надав.
Відповідно до ч. 1-4 ст.12 та ч. 1 ст.13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь в справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до чинного законодавства, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» (вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, ЄДРПОУ 42474208) на р/р НОМЕР_3 в Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2025 по 30.04.2025 року включно у розмірі 14976 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» (вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, ЄДРПОУ 42474208) на р/р НОМЕР_4 в АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, інфляційні втрати у розмірі 1418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) гривень 11 копійок; 3% річних у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) гривень 60 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3328 гривень.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Л. Гудзенко