справа № 492/232/26
провадження № 2/492/489/26

РІШЕННЯ
 
Іменем України
27 квітня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – Варгаракі С.М.,
при секретарі судового засідання – Богдан А.І., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Описова частина
Стислий виклад позиції позивача
Акціонерне товариство «Таскомбанк» (далі – АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 67983,87 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 листопада 2021 року між ТОВ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» № 002/12685967-SР, відповідно до якого позивач надав відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 35000 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 0,22 %, строком кредитування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за кредитом та відсотками у розмірі 67983,87 грн, тому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором.
Процесуальні дії у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа була розподілена судді Арцизького районного суду Одеської області Варгаракі С.М.
Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області від 25 лютого 2026 року цивільна справа прийнята до провадження, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Відповідачеві визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачеві - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Одночасно, роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вказана ухвала суду була направлена відповідачеві за зареєстрованим місцем проживання, однак поштовий конверт повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливості та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення.
Відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін, а тому суд, у відповідності до частини 5 статті 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно з вимогами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у зв`язку з чим, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Мотивувальна частина 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № 909231 про приєднання до частини 1 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с. 6).
Відповідно до пункту 1 заяви відповідач приєднується до частини 1 Публічної пропозиції та просить банк надати йому електронні довірчі послуги, що включають створення його удосконаленого електронного підпису на будь-яких правочинах та документах, що адресовані банку або третім особам, які мають право використовувати мобільний додаток та доступні з використанням мобільного додатку.
У даній заяві зазначено, що клієнт просить вважати наведений на заяві зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/удосконалений) підпис обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті в Банку згідно цього договору.
Отже, підписанням заяви відповідач визнав, що всі правочини при здійсненні електронної взаємодії з банком через мобільний додаток можуть вчинятися ним з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи банку та аналогу печатку банку та позичальником з використанням удосконаленого електронного підпису.
Також, 25 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № 909231 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» (а.с. 6 зворот - 8).
Публічною пропозицією АТ «Таскомабанк» на укладання Договору про комплексне обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк» визначені правила надання послуг фізичним особам за поточним рахунком та рахунком за операціями, здійсненими з використанням електронних платіжних засобів (платіжних карток) (а.с. 10-80).
Згідно з довідкою АТ «Таскомбанк» ОСОБА_1 з 25 листопада 2021 року є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкрито до заяви-анкети 909231 з номером кредитного договору № 002/12685967-SР від 25 листопада 2021 року, номер картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк» (а.с. 9).
Випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 25 листопада 2021 року по 02 вересня 2025 року підтверджується факт користування позичальником коштами, тим самим підтвердив свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с. 88-92).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 002/12685967- SР, заборгованість ОСОБА_1 станом на 02 вересня 2025 року складає 67983,87 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту – 34580 грн; заборгованість за відсотками – 33403,87 грн (а.с. 86-87).
26 вересня 2025 року АТ «Таскомбанк» направило ОСОБА_1 повідомлення-претензію, у якому вимагало достроково повернути кредит (а.с. 93 зворот). 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі статтею 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
За приписом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, виходячи з приписів Закону України «Про електронну комерцію», укладення електронного договору можливо шляхом зазначення електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Такий правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20.
Як встановлено судом, 25 листопада 2021 року сторонами підписано заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування. Вказана заява підписана особисто відповідачем ОСОБА_1 . З 25 листопада 2021 року відповідач є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкрито до заяви-анкети 909231 з номером кредитного договору № 002/12685967-SР від 25 листопада 2021 року, номер картки НОМЕР_2 .
Відповідач власним підписом підтвердив, що приймає всі умови Публічної пропозиції банку на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, тарифами АТ «Таскомбанк», ОСОБА_1 просив відкрити поточний рахунок у національній валюті, встановити кредитний ліміт.
На підтвердження надання кредиту на підставі вказаного договору позивачем було надано виписку по особовому рахунку за період з 25 листопада 2021 року по 02 вересня 2025 року, якою підтверджено факт користування кредитними коштами.
Будь-яких заперечень щодо факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач ОСОБА_1 суду не надав.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданого позивачем, заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 02 вересня 2025 року становить 67983,87 грн, з яких заборгованість: за тілом кредиту – 34580 грн; заборгованість за відсотками – 33403,87 грн.
Даних про те, що відповідачем були повернуті кошти за вказаним кредитним договором, матеріали справи не містять. 
Всупереч принципу змагальності цивільного судочинства, визначеного статями 12, 81 ЦПК України, відповідач не надав свій контррозрахунок боргу за кредитними договорами та не надав жодних доказів на спростування наведених позивачем розрахунків заборгованості за кредитами.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України).
Згідно із положеннями частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК України).
За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням того, що відповідач уклав вищевказаний кредитний договір, отримав кредитні кошти, однак вчасно їх не повернув, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 67983,87 грн.
Щодо розподілу судових витрат
У зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2662,40 грн, сплаченого позивачем при звернені з наявним позовом до суду, оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією.
На підставі статей 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 626, 627, 628, 638, 639, 1049, 1054 ЦК України, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 19, 48, 76-81, 89, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, – 
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таскомбанк» – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. № 30, м. Київ, поштовий індекс 01032, код ЄДРПОУ: 09806443) заборгованість за кредитним договором № 002/12685967-SР від 25 листопада 2021 року у розмірі 67983 (шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісімдесят три) гривні 87 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту у розмірі 34580 (тридцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками у розмірі 33403 (тридцять три тисячі чотириста три) гривні 87 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. № 30, м. Київ, поштовий індекс 01032, код ЄДРПОУ: 09806443) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано протягом строку оскарження.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області          Варгаракі С.М.