Справа № 214/3823/26
2-о/214/125/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

01 липня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ткаченка А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Фастовець Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, який на момент смерті проживав у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування вимог заявником зазначено, що його батьками є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 13.08.1990 ним було прийнято рішення про зміну прізвища із « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». Оскільки його рідний батько ОСОБА_2 , уродженець міста Ніжин Чернігівська область, є євреєм за походженням, він також в майбутньому має намір встановити своє національне походження та переїхати на постійне місце проживання до держави Ізраїль. Разом з цим, заявник зазначає, що розпочавши процес оформлення документів, що необхідні для цього, та вже знаючи інформацію щодо свого єврейського походження, він звернувся до Посольства Ізраїлю в Україні, де йому пояснили, що потрібно додатково надати документальне підтвердження факту смерті батька ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть або рішення суду). Свідоцтво про смерть батька у нього відсутнє, оскільки після розлучення з матір`ю заявника останній проживав окремо, мав іншу сім`ю, а про його смерть дізнався згодом і, відповідно, участі у його похованні не приймав. Спроби самостійно знайти документи, які підтверджують та встановлюють смерть батька були не результативними. За пошуком необхідної інформації він звертався особисто до відповідних компетентних органів, але всі спроби були марними. Також, заявник просить прийняти до уваги, що 25.08.2022 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №212/9187/21 (провадження №2-о/212/10/22, було ухвалене рішення за заявою його племінниці ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин, а саме встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним дідусем останньої, а вона є його рідною онукою. Таким чином, заявник вважає, що є підстави стверджувати, що його батько ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , «єврей» за національністю, дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення юридичного факту, а саме смерті батька. 
Ухвалою суду від 30.04.2026 заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 22.06.2026, після усунення заявником встановлених судом недоліків, прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.
У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України.
До суду надійшла заява представника заявника адвоката Петрушкевича О.В. про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявника, на заявлених вимогах наполягають.
Представники заінтересованих осіб про розгляд справи повідомлялись належним чином, але правом на участь у розгляді справи не скористались, письмових заперечень до суду від них не надійшло.
Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: 
- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 
- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. 
Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2024 у справі №367/3690/24 (провадження №61-10939ск24) зазначив, що згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦС можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2024 у справі №643/8133/23 (провадження №61-3831св24). 
Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився заявник ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Батьками останнього у свідоцтві зазначені: батько – ОСОБА_2 (єврей), мати – ОСОБА_4 (руська).
Також, родинний зв`язок заявника ОСОБА_1 з померлим підтверджується повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00047305926, де у відомостях про батька заявника ( ОСОБА_8 ) зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , єврей за національністю.
При цьому, суд приймає до уваги, що 13.08.1990 заявником було змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_9 » (прізвище матері до реєстрації нею шлюбу з ОСОБА_2 ), що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) № НОМЕР_2 .
Окрім того, в матеріалах справи наявні докази звернення заявника до органів державної реєстрації актів цивільного стану. Так, за інформацією Центрально-Міського відділу ДРАЦС у місті Кривому Розі, після перевірки відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про смерть ОСОБА_2 / ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено. Відділом також було здійснено запити до інших відділів ДРАЦС у Криворізькому районі Дніпропетровської області, на здійснення пошуку актового запису про смерть за довідково-пошуковими матеріалами, у тому числі за алфавітними журналами до книг державної реєстрації актів цивільного стану, однак за результатами пошуку, актового запису про смерть також не встановлено.
Також, як слідує з довідки КП «Ритуал Сервіс Плюс» Криворізької міської ради про місце поховання від 26.03.20025, дійсно в секторі № НОМЕР_3 , ряду № НОМЕР_4 , місці № НОМЕР_5 на кладовищі «Центральне» Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, похований ОСОБА_11 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ). 
Згідно з відповіддю КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради №1181 від 21.03.2025, згідно з Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ №545 від 08.08.2006, встановлено чіткий порядок видачі лікарського свідоцтва про смерть. Перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається родичам померлого чи іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого, другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я або в місці провадження медичної практики ФОП. Пунктом 2.9 вищевказаної Інструкції передбачено, що другий примірник лікарського свідоцтва про смерть залишається в закладі охорони здоров`я, або в місці провадження медичної практики ФОП та зберігаються один рік, після чого підлягають знищенню. Керуючись вищевикладеним, підприємство не має змоги видати дублікат довідки про смерть батька заявника. 
Окремо, суд приймає до уваги рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.08.2022 у справі №212/9187/21, ухвалене в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_7 про встановлення факту родинних відносин, яким встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним дідусем ОСОБА_7 . У цій справі ОСОБА_1 брав участь як заінтересована особа. Суд зазначає, що вказане рішення було ухвалене у справі про встановлення факту родинних відносин, а не про встановлення факту смерті як самостійного юридичного факту, але воно має доказове (преюдиційне) значення для цієї справи. Водночас встановлені у ньому обставини, разом з іншими доказами у цій справі, підтверджують доводи заявника щодо смерті його батька саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також, на виконання ухвали суду Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області надало інформацію, відповідно до якої за картотеками заяв про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року виявлено заяву про видачу паспорта на ім`я ОСОБА_12 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого паспортом серії НОМЕР_6 , виданим 22.01.1979 Саксаганським ВВС райвиконкому м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. На думку суду, обставина зазначена у вказаній відповіді підтверджує, що варіант прізвища, ім`я та по батькові « ОСОБА_13 » не є випадковою особою, а пов`язаний з тією самою особою, щодо якої заявник просить встановити факт смерті.
Таким чином, у матеріалах справи наявні докази, які у сукупності підтверджують, що особа, яка в одних документах зазначена як ОСОБА_2 , а в інших - як ОСОБА_11 / ОСОБА_14 , є однією і тією самою особою, ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком заявника, смерть якої настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з ч.ч.2-4 ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи; смерть підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом ДРАЦС на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час чи про оголошення її померлою.
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000, також передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.
Отже, умовами задоволення заяви про встановлення факту смерті особи є: наявність юридичного інтересу заявника; неможливість реєстрації смерті органом ДРАЦС у позасудовому порядку; наявність належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які у сукупності дають суду підстави встановити факт смерті особи в певний час.
Так, судом встановлено, що заявник є сином особи, факт смерті якої просить встановити. Родинний зв`язок підтверджується відомостями про народження заявника, в яких його батьком зазначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також документами про зміну заявником прізвища з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_9 ».
Неможливість реєстрації смерті у позасудовому порядку підтверджується відповідями органів ДРАЦС про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2 / ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відповіддю медичного закладу про неможливість видачі дубліката лікарського свідоцтва про смерть через сплив строку зберігання відповідних документів.
Суд бере до уваги, що у довідці КП «Ритуал Сервіс Плюс» зазначено про поховання ОСОБА_11 із датою смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у відповіді ДМС виявлено заяву про видачу паспорта на ім`я ОСОБА_12 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , документованого паспортом серії НОМЕР_6 . Ці відомості узгоджуються з іншими доказами у справі щодо дати народження, місця проживання, родинних зв`язків та особи померлого.
Окрім того, на думку суду наявність різних варіантів написання імені та по батькові – ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , сама по собі не спростовує вимог заявника, оскільки такі розбіжності пояснюються транслітерацією, перекладом імені та по батькові з російської мови, особливостями ведення паспортних і актових записів у різні періоди часу, а також підтверджуються сукупністю документів, у яких збігаються ключові ідентифікаційні ознаки особи: дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1 , родинний зв`язок із заявником та дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлення факту смерті батька необхідне заявнику для подальшого оформлення документів, пов`язаних із підтвердженням походження та реалізацією особистих прав останнього. Ця обставина є достатньою для звернення до суду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, а спрямоване на створення умов для оформлення відповідного актового запису та отримання документа про смерть.
За правилами ст.ст.76, 77, 80, 81, 89 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги учасників справи; докази мають бути належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність – достатньою для висновку про наявність або відсутність відповідної обставини.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку про: наявність родинного зв`язку з особою, факт смерті якої просить встановити заявник; неможливість отримати свідоцтво про смерть або провести державну реєстрацію смерті у позасудовому порядку через відсутність актового запису про смерть та неможливість відновлення медичного документа; факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у документах також зазначався як ОСОБА_11 / ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що зазначений факт смерті знайшов своє підтвердження у суді, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з цим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню
Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересовані особи – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі, Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту смерті – задовольнити.
Встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, який на момент смерті проживав у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників процесу:
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник заявника – ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа – Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі, код ЄДРПОУ 33355895, місце знаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Магістральна, буд.25.
Заінтересована особа – Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області,код ЄДРПОУ 42552598, місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд.4-А5.
Повне рішення складено 01.07.2026.

Суддя А.В. Ткаченко