12.05.26
22-ц/812/1187/26
Провадження №22-ц/812/1187/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Миколаїв 
справа № 490/4829/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Шаманської Н.О.,
суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,
переглянувши в апеляційному порядку без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) цивільну справу 
за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»
до
ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості
за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал»
на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене суддею Шолох Л.М., 24 березня 2026 року в приміщенні цього ж суду, дата складення повного тексту рішення не зазначена,
у с т а н о в и в:
У червні 2025 року ТОВ «Санфорд Капітал» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 14 червня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R01.00300.005373139, який позичальник підписала власноруч.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк надає позичальнику кредит (готівкові кошти) на поточні потреби у сумі 18052 грн. 34 коп., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Згідно з умовами договору (п.1.2) кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим позичальником кредитом у цьому ж Банку. Сторони погодили, що строк кредитування становить 30 місяців з дня підписання договору, тобто до 14 грудня 2021 року включно.
За користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти від неповернутої/залишкової суми кредиту, у розмірі, визначеному п.1.3 кредитного договору.
Банк виконав свої зобов`язання і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 18052 грн 34 коп. ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань сплатила Банку лише 1980 грн. Останній платіж здійснено 14 серпня 2019 року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась кредитна заборгованість у розмірі 31542 грн 53 коп, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 17163 грн 34 коп та заборгованості по процентам – 14379 грн 19 коп.
16 листопада 2023 року АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» Договір факторингу №16/11-23, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сонаті» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору від 14 червня 2019 року № R01.00300.005373139.
29 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» Договір факторингу № 29/12-23, за яким ТОВ «ФК «Сонаті» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з зазначеного кредитного договору.
Посилаючись на викладене, ТОВ «Санфорд Капітал» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року у розмірі 32842 грн 68 коп., яка складається з: 
заборгованості за тілом кредиту – 17163 грн 34 коп. 
заборгованості по процентам – 14379 грн 19 коп.
інфляційні втрати – 1116 грн 08 коп.
три проценти річних – 184 грн 07 коп.
Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2026 року відмовлено у задоволенні позову.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, а саме: відсутність доказів щодо перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі ТОВ «Санфорд Капітал», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким повністю задовольнити позов.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно посилався на недоведеність факту перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів. Позивачем до позовної заяви додано виписку з особового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , якою підтверджується перерахування їй кредитних коштів та часткове погашення нею кредитної заборгованості.
Виписки з рахунків клієнтів банку відображають інформацію про списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта. Дані виписки можуть слугувати безпосередньо первинними документами, а також можуть бути регістрами аналітичного обліку, записи у яких здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Таким чином, за будь-яких умов виписки особовому рахунку позичальника, що міститься в матеріалах справи, можуть бути належними доказами щодо заборгованості відповідача та підтверджувати операції по рахунку, зокрема надання Банком позичальнику коштів кредиту.
Посилання суду першої інстанції на не отримання коштів ОСОБА_1 є безпідставним, оскільки у даному випадку отримання кредиту відбулося у формі безготівкового зарахування в рахунок погашення попереднього боргу, що прямо передбачено умовами договору, з якими відповідач погодився при його укладенні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Отже справа розглядалась судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно із статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Судом встановлено, що 14 червня 2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № R01.00300.005373139, який позичальник підписала власноруч.
Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк надає позичальнику кредит (готівкові кошти) на поточні потреби у сумі 18052 грн. 34 коп., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості). Згідно з умовами договору (п.1.2) кредит надається шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунок Банку з метою погашення кредитної заборгованості за іншим раніше отриманим позичальником кредитом у цьому ж Банку. Сторони погодили, що строк кредитування становить 30 місяців з дня підписання договору, тобто до 14 грудня 2021 року включно.
За користування кредитом позичальник сплачує Банку проценти від неповернутої/залишкової суми кредиту, у розмірі, визначеному п.1.3 кредитного договору.
Кредитний договір підписано ОСОБА_1 власноруч. 
Банк виконав свої зобов`язання і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 18052 грн 34 коп. ОСОБА_1 на виконання своїх зобов`язань сплатила Банку лише 1980 грн. Останній платіж здійснено 14 серпня 2019 року.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась кредитна заборгованість у розмірі 31542 грн 53 коп, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 17163 грн 34 коп та заборгованості по процентам – 14379 грн 19 коп.
16 листопада 2023 року АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» Договір факторингу №16/11-23, за яким первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сонаті» за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору від 14 червня 2019 року № R01.00300.005373139.
Пунктом 2.2. договору факторингу №16/11-23 передбачено, що права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені в друкованому реєстрі боржників (додаток №2), що підписується сторонами в день укладання цього договору та в реєстрі боржників в електронному вигляді (додаток №1), що надсилається разом з актом приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №3) клієнтом фактору засобами корпоративного зв`язку в день укладання цього договору.
Згідно із п.5.1 договору факторингу №16/11-23 права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактора саме в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників та договору за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1. цього договору (здійснення оплати за договором).
Пунктом 5.2. договору факторингу №16/11-23 визначено, що в день підписання сторонами друкованого реєстру боржників за допомогою сервісу електронного документообігу «Вчасно», за умови виконання фактором зобов`язань передбачених п.4.1 цього договору клієнт втрачає права на будь-які платежі боржників в оплату їх заборгованостей за первинними договорами.
На виконання договору факторингу №16/11-23 клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема і друкований реєстр боржників. Таким чином фактор набув право вимоги до боржників за первинними договорами, серед яких і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року.
29 грудня 2023 року ТОВ «ФК «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» Договір факторингу № 29/12-23, за яким ТОВ «ФК «Сонаті» відступило позивачу за плату право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зобов`язаннями, що виникли з зазначеного кредитного договору.
Згідно п.2.1. цього договору клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до «Друкованого Реєстру Боржників» до вказаного договору факторингу серед інших, до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло і право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року.
Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
За такого, колегія суддів приходить до висновку про доведеність переходу до ТОВ «Санфорд Капітал» вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості з відповідачки за кредитним договором № R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року, укладеному між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, сформованою первісним кредитором АТ «Ідея Банк», станом на 16 листопада 2023 року заборгованість відповідачки за вказаною угодою становить 31542 грн 53 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 17163 грн 34 коп. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14379 грн 19 коп., які і просило стягнути ТОВ «Санфорд Капітал». 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт надання ОСОБА_1 кредиту та наявність заборгованості за цим кредитом перед ТОВ «Санфорд Капітал», що безпосередньо підтверджується випискою з рахунку ОСОБА_1 , сформованого Департаментом кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», яка є первинним бухгалтерським документом.
З виписки з рахунку вбачається, що ОСОБА_1 частково виконувала свої зобов`язання, що свідчить про визнання нею факту отримання кредиту на підставі договору R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року. 
Однак, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність доказів щодо перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 . 
За такого, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних ТОВ «Санфорд Капітал» та стягнення з відповідачки на користь позивача 31542 грн 53 коп., з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 17163 грн 34 коп. та заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 14379 грн 19 коп.
Також, ТОВ «Санфорд Капітал» просило стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1116 грн 08 коп. та три проценти річних в сумі 184 грн 07 коп.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних також підлягають задоволенню.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду скасовано - наявні підстави для розподілу судових витрат. 
З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені в суді першої інстанції у розмірі 2422 гривні 40 копійок та апеляційної інстанції у розмірі 3633 гривні 60 копійок.
Керуючись статтями 367-369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» задовольнити.
Заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва 24 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (ЄДРПОУ 43575686) заборгованість за кредитним договором R01.00300.005373139 від 14 червня 2019 року у розмірі 32842 гривень 68 копійок, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 17163 грн 34 коп., заборгованості по процентам – 14379 гривень 19 коп., інфляційних втрат – 1116 гривень 08 коп., трьох процентів річних – 184 грн 07 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати по сплаті судового збору, понесені в суді першої інстанції у розмірі 2422 гривні 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» витрати по сплаті судового збору, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 3633 гривні 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: Т.Б.Кушнірова

Ж.М.Яворська

Повний текст постанови складено 12 травня 2026 року.