ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/189/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі: 
судді Шніт А.В. 
секретар судового засідання Толстокарова І.С.

за участю представників сторін:
прокурор: Тарасюк В.С., посв. №071188 від 01.03.2023;
від позивача: Крюковська Є.В., представник, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; 
від відповідачів: не з`явилися;
від третьої особи: Куліш Ю.Л., дов. №871 від 17.12.2025 (в режимі відеоконференції) 

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації 
до 1) Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Луг"
за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 
про витребування з незаконного володіння земельної ділянки та скасування державної реєстрації 

Процесуальні дії по справі.
Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Луг" в якому просить:
1) витребувати з незаконного володіння відповідачів земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228) на користь держави в особі позивача;
2) скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002, площею 9,9001га у Державному земельному кадастрі;
3) скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області на земельну ділянку з кадастровим номером 1824282100:04:000:0584 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228).
В якості правових підстав прокурор зазначає, зокрема, ст. 16, 321, 387 Цивільного кодексу України, ст. 20, 55, 56, 57, 84, 116, 122, 153 Земельного кодексу України, ст. 4, 7, 8, 57 Лісового кодексу України. 
Ухвалою від 23.02.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 24.03.2026 о 10:30; залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України".
24.03.2026 за вх.№3783 до суду через систему "Електронний суд" надійшли пояснення позивача за вих.№15/1-50вих-26 від 23.03.2026.
24.03.2026 за вх.№3789/26 до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури від 24.03.2026 про долучення до матеріалів справи інформації філії "Столичний лісовий офіс" ДП "Ліси України" з протоколом другої лісовпорядної наради від 03.11.2015 з розгляду основних положень проекту організації і розвитку лісового господарства ДП "ЛДЛАП "Лугинський Держлісгосп АПК" Житомирської області.
Ухвалою від 24.03.2026 суд задовольнив клопотання прокурора від 24.03.2026, поновив строк та долучив подані докази до матеріалів справи; відклав підготовче засідання на 16.04.2026 об 11:30.
08.04.2026 за вх.№4421 до суду через систему "Електронний суд" від прокурора надійшла заява на виконання вимог ухвал суду, в якій останній звертає увагу, що в пункті шість прохальної частини позовної заяви допущено описку в кадастровому номері, а саме, помилково зазначено кадастровий номер 1824282100:04:000:0584, водночас, правильно зазначено площу спірної земельної ділянки та реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вказує саме на технічну описку. Ураховуючи вищевикладене, прокурор просить вважати викладеним правильно пункт шість прохальної частини позовної заяви в редакції: "Скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області (код ЄДРПОУ 04346114) на земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228).
16.04.2026 за вх.№4750 на електронну адресу суду надійшли пояснення відповідача-1 (вих.№738 від 16.04.2026), в яких останній просить розглянути справу без участі представника Лугинської селищної ради та прийняти рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України.
Ухвалою від 16.04.2026 суд прийняв заяву прокурора за вх.№4421 від 08.04.2026; відклав підготовче засідання на 07.05.2026 о 14:15.
21.04.2026 за вх.№4964 на адресу суду від прокурора надійшло клопотання (вих.№15/1-118ВИХ-26 від 20.04.2026), в якому просить долучити до матеріалів справи кольорові копії доказів, які подані з позовною заявою та наявні в матеріалах справи.
Ухвалою від 07.05.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/189/26 до судового розгляду по суті; призначив судове засідання на 28.05.2026 об 11:30.
В судовому засіданні 28.05.2026 прокурор підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, а також просила стягнути з відповідачів судові витрати.
Представники позивача та третьої особи підтримали позов прокурора в повному обсязі.
Відповідачі повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно на належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 07.05.2026 в їхні електронні кабінети, про що свідчать довідки про доставку електронних листів (а.с.231- 231 на звороті).
Крім того, враховуючи положення ч.2 ст.2, ч.1, 2 ст.3, ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд зазначає, що сторони мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Отже, сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду в справі №906/189/26.
Згідно з п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представників відповідачів в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що їх відсутність не перешкоджатиме розгляду справи.
Відповідач-2 відзив на позовну заяву не надав, тому справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.
В судовому засіданні 28.05.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення. 

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що передана Лугинській селищній раді земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га неправомірно сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення, перебуває у власності Житомирської обласної державної адміністрації та в постійному користуванні ДП "Ліси України", у зв`язку з чим підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння у державну власність.
Позивач відповідно до пояснень за вх.№3783 від 24.03.2026 позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити (а.с.114-116).
Відповідач-1 згідно з поясненнями за вх.№4750 від 16.04.2026 просить прийняти рішення на розсуд суду, відповідно до вимог чинного законодавства України (а.с.166).
Відповідач-2 правом подання письмового відзиву на позовну заяву відповідно до ст.165 ГПК України не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 01.08.2019 №6-2273/14-19-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 749,5719га на території Лугинського району Житомирської області (а.с.25).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га зареєстровано в Державному земельному кадастрі 31.07.2019 (а.с.25 на звороті - 30).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 24.11.2020 №4-ОТГ передано Лугинській селищній раді Лугинського (Коростенського) району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4385,2962га, які розташовані за межами населених пунктів Лугинської селищної об`єднаної територіальної громади Лугинського (Коростенського) району Житомирської області, згідно з актом приймання - передачі (а.с.18).
24.11.2020 між Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області та Лугинською селищною радою Лугинського (Коростенського) району Житомирської області складено акт приймання - передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність. Зазначено, що цей акт разом із наказом ГУ Держгеокадастру у Житомирській області №4-ОТГ від 24.11.2020 є підставою для державної реєстрації права, на вказані у додатку земельні ділянки, комунальної власності Лугинської селищної об`єднаної територіальної громади (а.с.18 на звороті).
Згідно з додатком до акту, Лугинській селищній раді Лугинського (Коростенського) району Житомирської області передано земельні ділянки, зокрема, земельну ділянку під порядковим №81, кадастровий номер 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 19-24).
На підставі вищевказаних документів за Лугинською селищною радою Лугинського району Житомирської області 07.04.2021 зареєстровано право комунальної власності на вказану земельну ділянку, номер відомостей про речове право 41426856, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2021 №252095447 (а.с.61 на звороті), а також з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №464185571 від 13.02.2026 (а.с. 14).
05.08.2021 між Лугинською селищною радою Коростенського району Житомирської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Луг" (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 7 років (а.с.62-63). 
Право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано 03.09.2021 (а.с.14).
Прокурор доводить, що наказ ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 24.11.2020 №4-ОТГ, в частині передачі у комунальну власність Лугинської селищної ради земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га, суперечить вимогам земельного та лісового законодавства, порушує виключне право власності держави на володіння земельною ділянкою лісогосподарського призначення, а тому є незаконними.
Відповідно до інформації Філії "Столичний лісовий офіс" ДП "Ліси України" від 17.11.2025 №24376/40.1.7-2025, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 розташована в межах земель лісогосподарського призначення державної власності, які згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування перебувають в постійному користуванні ДП "Ліси України" в кварталі 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41 та кварталі 19 виділи 37, 38, 52, 63 Красноставського лісництва Коростенського надлісництва філії "Столичний лісовий офіс" (а.с.32).
Згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "ЛДЛАП "Лугинський держлісгосп АПК" Житомирської області Красноставське лісництво від 2014 року, в кварталі 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41 та кварталі 19 виділи 37, 38, 52, 63 ростуть дерева різних порід віком від 5 до 61 року (а.с.40-49, 189-208).
Наказом Державного агентства лісових ресурсів України №676 від 17.08.2018 змінено найменування Державного підприємства "Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство "Лугинський держлісгосп АПК" на Державне підприємство "Лугинське спеціалізоване лісове господарство" (а.с.33).
На підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України №638 від 12.10.2021 припинено Державне підприємство "Лугинське спеціалізоване лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного підприємства "Лугинське лісове господарство" (а.с.34 на звороті-35).
У подальшому наказом Державного агентства лісових ресурсів України №822 від 28.10.2022 припинено Державне підприємство "Лугинське лісове господарство" шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного Спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (а.с.36-37).
Прокурор з посиланням на виконане Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" викопіювання фрагментів картографічних матеріалів з межами кварталів 18, 19 Красноставського лісництва ДП "ЛДЛАП "Лугинський держлісгосп АПК" та земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 від 10.11.2025 №04/1704-25 (а.с.51-52), вказує, що спірна ділянка повністю сформована за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення.
Зі схеми накладення земельної ділянки, виготовленої сертифікованим інженером-землевпорядником Черненком В.О. із зазначенням координат кутів поворотних точок перетину, вбачається, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га накладається на землі лісового фонду державної власності кварталу 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41, кварталу 19 виділи 37, 38, 52, 63 Красноставського лісництва Коростенського надлісництва філії "Столичний лісовий офіс", тобто сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення (а.с.222-224).
Листом від 12.11.2025 №6214/2-25/31 Житомирська обласна державна адміністрація повідомила обласну прокуратуру, що не приймала розпорядження про зміну цільового призначення чи про вилучення з постійного користування ДП "ЛДЛАП "Лугинський держлісгосп АПК" земель 18, 19 кварталу Красноставського лісництва, які розташовані в межах земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 (а.с.65).
За доводами прокурора, передана Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області Лугинській селищній раді спірна земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду, у зв`язку з чим підлягає витребуванню з чужого незаконного володіння у державну власність, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Щодо звернення прокурора з позовом в інтересах позивача.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою реалізації прокурором представницьких функцій згідно зі ст.23 Закону України "Про прокуратуру" стала усвідомлена пасивна поведінка позивача, що дає підстави для висновку про правомірність звернення Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Положення ст.14 Конституції України визначають, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
У відповідності до ч.2 ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Земельна лісова ділянка - земельна ділянка лісового фонду України з визначеними межами, яка надається або вилучається у землекористувача чи власника земельної ділянки для ведення лісового господарства або інших суспільних потреб відповідно до земельного законодавства .
Статтею 4 Лісового кодексу України передбачено, що до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.
До земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги (ст.5 Лісового кодексу України).
Згідно зі ст.55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.
Відповідно до положень ст.7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. 
Статтею 8 Лісового кодексу України визначено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" передбачено, що у державній власності залишаються: а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук; г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу, а також земель, які відповідно до закону віднесені до комунальної власності.
Таким чином, землі лісогосподарського призначення за межами населених пунктів та які перебувають у постійному користуванні державних підприємств віднесено до земель державної форми власності.
Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (ст.57 Земельного кодексу України, ч.1 ст.17 Лісового кодексу України).
Відповідно до ст.47 Лісового кодексу України лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та здійснюється державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.1).
Згідно з п. 5 Розділу VIII "Прикінцеві положення" Лісового кодексу України (в редакції від 03.07.2020, чинній на момент передачі Лугинській селищній раді спірної земельної ділянки та реєстрації за нею права комунальної власності), до здійснення державної реєстрації права постійного користування державних лісогосподарських підприємств земельними ділянками лісогосподарського призначення, що до набрання чинності цим Кодексом передані їм на такому праві, це право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.
Правова позиція про те, що планово-картографічні матеріали лісовпорядкування підтверджують наявність права постійного користування спеціалізованого державного лісогосподарського підприємства неодноразово висловлювалася Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 у справі №707/2192/15-ц, від 21.02.2018 у справі №488/5476/14-ц, від 07.10.2020 у справі №369/16418/18, від 04.02.2025 у cправі №910/19615/23.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 сформувала правовий висновок щодо підтвердження речових прав на земельні ділянки за відсутності правовстановлюючих документів, вказавши таке:
"…40. Оскільки земельна ділянка та права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства у частині використання й охорони лісового фонду (див. висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-224цс14).
41. Відповідно до пункту 5 Розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування".
Цей же висновок Верховним Судом послідовно застосовано у постановах від 13.08.2024 у справі №910/9909/23 та від 04.02.2025 у cправі №910/19615/23.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу.
Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами. 
Тому, вирішуючи питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні лісогосподарського підприємства, необхідно враховувати пункт 5 розділу VIII "Прикінцеві положення" ЛК України.
Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №368/1158/16-ц, від 23.10.2019 у справі №488/402/16-ц, постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №907/459/17, від 19.06.2019 у справ №911/604/18, від 21.04.2021 у справі №707/2196/15-ц, від 07.04.2021 у справі №367/3877/15-ц, від 01.03.2018 у справі №910/19932/16, від 08.02.2018 у справі №910/9256/16, від 04.02.2025 у cправі № 910/19615/23
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 24.11.2020 №4-ОТГ передано Лугинській селищній раді Лугинського (Коростенського) району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4385,2962га, які розташовані за межами населених пунктів Лугинської селищної об`єднаної територіальної громади Лугинського (Коростенського) району Житомирської області, в тому числі, земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га з цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення (а.с. 18-24).
Відповідно до інформації Філії "Столичний лісовий офіс" ДП "Ліси України" від 17.11.2025 №24376/40.1.7-2025, земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 розташована в межах земель лісогосподарського призначення державної власності, які згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування перебувають в постійному користуванні ДП "Ліси України" в кварталі 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41 та кварталі 19 виділи 37, 38, 52, 63 Красноставського лісництва Коростенського надлісництва філії "Столичний лісовий офіс" (а.с.32).
Згідно з Проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "ЛДЛАП "Лугинський держлісгосп АПК" Житомирської області Красноставське лісництво від 2014 року (правонаступником якого є ДП "Ліси України"), в кварталі 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41 та кварталі 19 виділи 37, 38, 52, 63 ростуть дерева різних порід віком від 5 до 61 року (а.с.40-49, 189-208).
З виконаного Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект" викопіювання фрагментів картографічних матеріалів з межами кварталів 18, 19 Красноставського лісництва ДП "ЛДЛАП "Лугинський держлісгосп АПК" та земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 від 10.11.2025 №04/1704-25 (а.с.51-52) слідує, що спірна ділянка повністю сформована за рахунок земель державної власності лісогосподарського призначення.
Зі схеми накладення земельної ділянки, виготовленої сертифікованим інженером-землевпорядником Черненком В.О. із зазначенням координат кутів поворотних точок перетину, вбачається, що земельна ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га накладається на землі лісового фонду державної власності кварталу 18 виділи 18, 19, 21, 22, 37, 38, 41, кварталу 19 виділи 37, 38, 52, 63 Красноставського лісництва Коростенського надлісництва філії "Столичний лісовий офіс", тобто сформована за рахунок земель лісогосподарського призначення (а.с.222-224).
Наведене свідчить, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га сформована за рахунок земель лісового фонду і, відповідно до вимог Земельного та Лісового кодексів України та Порядку ведення Державного земельного кадастру, не могла бути віднесена до земель сільськогосподарського призначення державної власності, та в подальшому передана в комунальну власність Лугинської селищної ради.

Щодо витребування земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на запобігання порушенню або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №310/11024/15-ц та від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є правомірним та ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 22 лютого 2022 року у справі №761/36873/18.
Застосований судом спосіб захисту має бути правомірним - таким, що відповідає правовій природі відносин, що виникли між сторонами спору, тобто відповідати праву; тоді як ефективність характеризує спосіб захисту відповідно до критерію його дієвості у відновленні порушеного права та інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (надалі – ЦК України) способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 56 постанови від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є ефективним способом захисту права власності. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що для витребування власником належного йому майна оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (зокрема, п.148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Також Велика Палата Верховного Суду виснувала, що пред`явлення власником нерухомого майна вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є неодмінним для ефективного відновлення його права (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Наведені висновки зроблені з урахуванням пункту 9 частини першої статті 27 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відповідно до якого державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Тобто Велика Палата Верховного Суду послідовно викладала висновки про те, що у разі пред`явлення позову про витребування - інші способи захисту є неефективними, оскільки рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є самостійною і достатньою підставою для здійснення (проведення) державної реєстрації речових прав за позивачем.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 05.08.2021 між Лугинською селищною радою Коростенського району Житомирської області (Орендодавець - відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Луг" (Орендар - відповідач-2) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 7 років (а.с.62-63). 
Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.
З наведеного випливає, що державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно. Разом із тим, внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №672/386/20.
Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га повністю сформована за рахунок земель лісового фонду, проте вибула з володіння власника держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації поза її волею та без наявності передбачених законом правових підстав.
Згідно з вимогами статей 83, 84 Земельного кодексу України землі лісогосподарського призначення є землями державної власності та не можуть передаватися у приватну власність, якщо інше прямо не передбачено законом. Матеріали справи не містять жодного документального підтвердження зміни категорії земель, погодження уповноважених органів чи прийняття компетентним органом рішення про вилучення земель лісового фонду площею 9,9001га. Будь-які правочини або акти органів влади, які б легалізували передачу цієї державної землі, відсутні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка вибула з володіння держави не з її волі.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.05.2025 у справі №902/111/24 звернула увагу, що держава реалізує своє право власності на лісові земельні ділянки шляхом передання їх у постійне користування спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам. Обласні державні адміністрації (під час воєнного стану – військові) є органами, уповноваженим здійснювати від імені держави повноваження власника лісової ділянки, вчиняти дії щодо прийняття рішень про передачу лісової ділянки в постійне та тимчасове користування, а також органами, уповноваженими на здійснення контролю за додержанням законодавства у сфері лісових відносин.
Таким чином, в силу закону право власності держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації на спірну земельну ділянку лісогосподарського призначення є підтвердженим. При цьому, це право також підтверджене належними та допустимими доказами, зокрема планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування та іншими документами, які засвідчують правомірність набуття та здійснення державою своїх повноважень у сфері управління землями лісогосподарського призначення.
Досліджені судом докази свідчать, що земельна ділянка з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 була сформована з порушенням вимог законодавства, без урахування існуючих меж земель лісового фонду, що призвело до її повного накладення на землі лісового фонду. Отже, формування та державна реєстрація спірної ділянки відбулося з порушенням прав держави як власника, що підтверджує незаконність володіння відповідачем-1 спірною земельною ділянкою та незаконність права оренди відповідача-2.
З огляду на викладене, ефективним способом захисту порушеного права держави є саме витребування спірної земельної ділянки з чужого незаконного володіння, що узгоджується з усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду.
Враховуючи те, що земельна ділянка площею 9,9001га вибула з володіння держави не з її волі та перебуває у незаконному володінні відповідача-1 та в оренді відповідача-2, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для витребування зазначеної земельної ділянки на користь держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації.

Щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації права власності Лугинської селищної ради.
Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки (ч.6 ст.16 Закону України "Про державний земельний кадастр").
Частиною 10 статті 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" визначено, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Відповідно до абз.2 ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
Оскільки суд встановив, що вищевказана земельна ділянка повністю накладається на землі лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП "Ліси України", тому державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га в Державному земельному кадастрі підлягає скасуванню.
Одночасно підлягає скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13, ст.74 ГПК України). 
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат. 
Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання даного позову до суду Житомирською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 9 984,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3448 від 26.12.2025 (а.с. 13).
У зв`язку із задоволенням позову, на відповідачів покладаються витрати по сплаті судового збору в рівних частинах. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд  
ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити. 

2. Витребувати з незаконного володіння Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради (11301, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Лугини, вул. Грушевського Михайла, буд.2А; ідентифікаційний код 04346114), Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Луг" (11301, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Лугини, вул. Грушевського Михайла, буд. 50; ідентифікаційний код 43612020) земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228) на користь держави в особі Житомирської обласної державної адміністрації (10014, м. Житомир, майдан ім. С.П. Корольова, буд. 1; ідентифікаційний код 00022489).

3. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002, площею 9,9001га у Державному земельному кадастрі.

4. Скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради (11301, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Лугини, вул. Грушевського Михайла, буд. 2А; ідентифікаційний код 04346114) на земельну ділянку з кадастровим номером 1822884800:01:000:0002 площею 9,9001га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2245246718228).

5. Стягнути з Органу місцевого самоврядування Лугинської селищної ради (11301, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Лугини, вул. Грушевського Михайла, буд. 2А; ідентифікаційний код 04346114)
на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ідентифікаційний код 02909950):
- 4 992грн судового збору.

6. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Луг" (11301, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт Лугини, вул. Грушевського Михайла, буд. 50; ідентифікаційний код 43612020)
на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ідентифікаційний код 02909950):
- 4 992грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 04.06.26 

Суддя Шніт А.В. 

Надіслати: 
1- Житомирській обласній прокуратурі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
2 - позивачу в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
3 - відповідачу -1 в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
4 - відповідачу -2 в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"
5 - третій особі в Електронний кабінет підсистеми "Електронний суд"