ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа № 910/4728/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи 

За позовом Фізичної особи-підприємця Портної Ганни Петрівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»
про стягнення 14250 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Портна Ганна Петрівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення 14250 грн.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ТОВ «Нова пошта» за експрес-накладною № 20451386271336 від 11.03.2026 року прийняло до доставки вантаж «Меблі», проте неналежним чином виконало зобов`язання із забезпечення його схоронності, внаслідок чого в Акті приймання-передачі від 13.03.2026 року було зафіксовано пошкодження елементів вантажу. Позивач наполягає на стягненні залишку вартості в розмірі 14250 грн (з урахуванням виплачених відповідачем 4750 грн), оскільки об`єктом доставки був єдиний меблевий комплект, пошкодження окремих складових частин якого призвело до неможливості його збирання та унеможливило використання всього гарнітура за цільовим призначенням.
Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що вантаж було прийнято у внутрішньому пакуванні відправника без надання супровідних документів та специфікації щодо вмісту кожного з 20 місць. Перевізник не здійснював перевірку відповідності пакування вимогам законодавства. На підставі акта приймання-передачі було встановлено пошкодження лише 4 місць. Проте в межах розгляду претензії відповідач добровільно компенсував вартість 4 місць у сумі 4750 грн, а також анулював плату за транспортування (3970 грн). Відповідач наголошує, що оскільки позивач самостійно здійснював пакування, а вартість безпосередньо пошкоджених елементів уже виплачена, правові підстави для стягнення повної вартості гарнітура чи додаткових сум відсутні.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11.03.2026 року між сторонами було укладено договір перевезення вантажу «Меблі» (загальна кількість - 20 місць, оголошена вартість - 19000,00 грн), що підтверджується Експрес-накладною № 20451386271336.
За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором перевезення вантажу.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на отримання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Згідно зі ст. 633, 634 ЦК України між сторонами було укладено Публічний договір про надання послуг поштового зв`язку та послуг організації перевезення відправлень шляхом приєднання Позивача до його умов в цілому в момент передачі вантажу для перевезення.
Зі змісту Експрес-накладної № 20451386271336 вбачається, що у графі «Додаткові послуги/сервіси» сторонами погоджено виключно опцію «Контроль оплати». Будь-яких відомостей щодо замовлення, оплати або надання перевізником послуг із додаткового чи спеціального пакування зазначений доказ не містить.
Згідно з Актом приймання-передачі від 13.03.2026 року, складеним та підписаним уповноваженими представниками сторін у момент огляду вантажу, у графі «Вид упаковки» зафіксовано «Упаковка Клієнта». У полі «Стан вмісту відправлення» цього ж Акта зафіксовано фактичні дефекти самостійного пакування, здійсненого відправником, а саме: товар знаходився у заводській коробці без використання повітряно-пухирчастої плівки та за відсутності захисних кутників. Також в Акті відображено відсутність на вантажі спеціального маркування «Обережно крихке!».
Статтею 917 ЦК України визначено обов`язки відправника щодо пред`явлення вантажу. Відповідно до частини 2 цієї статті відправник повинен пред`явити у встановлений строк вантаж, який підлягає перевезенню, в належній тарі та (або) упаковці; вантаж має бути також замаркований відповідно до встановлених вимог.
Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Згідно з пунктом 75 Правил надання послуг поштового зв`язку ТОВ «Нова пошта», які є невід`ємною частиною договору, оператор не здійснює перевірку відповідності упаковки особливостям відправлення та державним стандартам.
Оскільки пакування товару було здійснено Відправником самостійно та з неналежним захистом внутрішнього вмісту від фізичного впливу (без пухирчастої плівки та кутників), ризик настання наслідків такого пакування покладається виключно на Позивача. Перевізник звільняється від відповідальності за пошкодження вантажу, якщо воно сталося внаслідок дефектів упаковки, які не могли бути виявлені за зовнішнім оглядом під час приймання вантажу.
Відповідно до Акта приймання-передачі від 13.03.2026 року, підписаного без зауважень з обох сторін, механічні пошкодження та недоліки були виявлені не у всьому обсязі вантажу, а стосувалися виключно 4 конкретних проблемних місць із штрих-кодами: 204513862713360001, 204513862713360002, 204513862713360003, 204513862713360012.
Статтею 924 ЦК України врегульовано відповідальність перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, багажу, пошти в розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Розмір фактичної шкоди у разі пошкодження речі визначається за правилами статті 1192 ЦК України, або спеціальними нормами транспортного законодавства. Відповідно до п. 68 Правил надання послуг ТОВ «Нова пошта», у разі часткової втрати або часткового пошкодження відправлення, оператор відшкодовує клієнту суму, пропорційну частині оголошеної цінності відправлення.
Зважаючи на те, що Позивачем під час передачі вантажу до перевезення не було надано товарно-транспортних чи інших супровідних документів (специфікацій, накладних), які б деталізували індивідуальну вартість та вміст кожної з 20 пакувальних тар окремо, Відповідач, керуючись умовами Публічного договору та Умовами надання послуг ТОВ «Нова пошта», правомірно визначив вартість одного місця відправлення пропорційно, шляхом поділу загальної оголошеної вартості на фактичну кількість місць вантажу, що становить 950,00 грн за одне місце.
Матеріалами справи, зокрема Листом-відповіддю ТОВ «Нова пошта» № 02698 від 10.04.2026 року, підтверджується, що за результатами розгляду досудової претензії Відповідачем було прийнято рішення про добровільне задоволення вимог у частині компенсації за пошкоджені елементи із розрахунку за 4 місць відправлення. Факт повної виплати відшкодування за безпосередньо пошкоджений вантаж у розмірі 4750,00 грн підтверджується наявною у матеріалах справи Платіжною інструкцією № НПТ-348154 від 23.03.2026 року з призначенням платежу: «Відшкодування збитків згідно претензії по ЕН 20451386271336».
Також судом встановлено, що Відповідачем було додатково анульовано плату за послуги транспортування вантажу в обидва напрямки на загальну суму 3970,00 грн.
Таким чином, на підставі наявних доказів судом встановлено належне та в повній мірі виконання Відповідачем обов`язку з відшкодування вартості пошкодженої частини вантажу в межах його оголошеної цінності відповідно до ст. 924 ЦК України та умов договору.
Твердження Позивача про неподільність кухонного гарнітуру та необхідність стягнення повної вартості всього комплекту меблів судом відхиляються як безпідставні, оскільки пошкодження декількох панелей або деталей меблів не призвело до повного знищення чи безповоротної втрати інших 15 цілісних місць вантажу.
За змістом ст. 22, 1192 ЦК України відшкодуванню підлягають лише реальні збитки, тобто витрати, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які необхідні для її відновлення.
Наявна в матеріалах справи Довідка ТОВ «ПОСТАЧАЛЬНИК-ЮА» вих. № 20/04/2026/1 від 20.04.2026 року підтверджує виготовлення меблів за індивідуальними параметрами. Це свідчить про те, що Позивач не понесе безповоротних втрат усього комплекту, оскільки вправі звернутися до цього ж виробника для додаткового виготовлення виключно тих окремих елементів, які були пошкоджені.
Оскільки Відповідач добровільно та в повній мірі виплатив відшкодування в розмірі 4750 грн в межах Правил надання послуг ТОВ «Нова пошта» та умов Публічного договору (пропорційно кількості пошкоджених місць), правові підстави для додаткового стягнення коштів відсутні. Виплачена сума є співмірною для дозамовлення дефектних деталей, а стягнення повної оголошеної вартості за наявності 15 неушкоджених місць призвело б до безпідставного збагачення Позивача.
Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та враховуючи фактичні обставини справи, зокрема факт самостійного пакування вантажу Відправником та повне добровільне відшкодування Відповідачем вартості пошкоджених місць у межах діючих Правил перевезення, суд дійшов висновку, що права Позивача порушені не були. За таких обставин, правові підстави для задоволення позову та стягнення додаткових коштів відсутні.
Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено: 22.06.2026

Суддя Я.В. Маринченко