ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 р.	Справа № 520/20712/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,
за участю секретаря судового засідання Григоренко І.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., повний текст складено 10.03.26 по справі № 520/20712/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 04.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №3749-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 91193,40 (дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто три) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 04.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №3746-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 91193,40 (дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто три) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 04.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №3874-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 91193,40 (дев`яносто одна тисяча сто дев`яносто три) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 11.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №4576-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2019 рік в сумі 39482,41 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 11.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №4579-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2021 рік в сумі 39482,41 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 11.02.2022 Головним управлінням ДПС у Харківській області за № 4578-2415-2034, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2020 рік в сумі 39482,41 (тридцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, винесене 30.06.2023 Головним управлінням ДПС у Харківській області за №6866321-2405-2031-UA-63120270000028556, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік в сумі 115 347,00 (сто п`ятнадцять тисяч триста сорок сім) грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Представником позивачки до суду надано клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, в якому просить суд: призначити почеркознавчу експертизу рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №6130121695165, проведення якої доручити експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса»; на вирішення експертам поставити наступне питання: «Чи виконано підпис в розділі «Заповнюється в об`єкті поштового зв`язку місця призначення» в графі «особисто» ОСОБА_1 чи іншою особою?».
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 клопотання представника позивачки про призначення почеркознавчої експертизи задоволено. Призначено почеркознавчу експертизу в адміністративній справі №520/20712/25, проведення якої доручено Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.
На вирішення експерта поставлено наступні запитання: 
- «Чи виконано підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №6130121695165 в розділі «Заповнюється в об`єкті поштового зв`язку місця призначення» в графі «особисто» ОСОБА_1 чи іншою особою?».
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Витрати, пов`язані із проведенням почеркознавчої експертизи, покладено на ОСОБА_1 .
Копію даної ухвали та матеріали справи №520/20712/25 після набрання чинності ухвалою вирішено направити до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України.
Зупинено провадження у справі №520/20712/25 до отримання результатів експертизи.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 та направити адміністративну справу для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що експертизу у даній справі призначено щодо обставини, яка не входить до предмету доказування. Вказує, що Податковий кодекс України чітко визначив категорію поштового відправлення (рекомендований лист), якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків кореспонденції. Стверджує, що контролюючий орган не повинен з`ясовувати обставини щодо правильності та реальності підпису на корінці повідомленні про вручення, тобто, призначення експертизи у цій справі є недоречним, оскільки висновки такої експертизи не можуть підтвердити чи спростувати правомірність дій контролюючого органу. Звертає увагу, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення направлені поштовим відправленням №6130121695165 на податкову адресу позивачки рекомендованим листом із повідомленням про вручення, корінець якого був повернутий до контролюючого органу із наявністю підпису та датою отримання 16.02.2022. Зауважує, що позивачка у позовній заяві вказує, що податкові повідомлення-рішенні отримані на пошті її чоловіком ОСОБА_2 , однак судом першої інстанції не враховано вказаний довід. Наголошує, що згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі «судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності – повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом. Враховує, що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення №6130121695165 про вручення поштового відправлення і воно не містить позначки «судова повістка» або «вручити особисто», а тому особистого підпису та прізвища одержувача (позивача) на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагалось. А отже, член сім`ї також міг отримати вказане поштове відправлення.
ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду 10.03.2026 без змін. Зазначає, що позивачка звернулася до суду із позовом про скасування ППР, зокрема ППР від 04.02.2022 за №№3749-2415-2034, 3746-2415-2034, 3874-2415-2034, які були направлені на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом та вручені 16.02.2022, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення за №6130121695165. Із позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 03.08.2025, просила суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду щодо оскарження податкових повідомлень-рішень та поновити їх. Зазначаючи про поважність пропуску строків звернення до адміністративного суду, ОСОБА_1 вказувала, що оскаржувані ППР не отримувала, підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення за № 6130121695165 їй не належить. З метою доведення стверджуваних фактів позивачка просила суд призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення експертам поставити питання: «Чи виконано підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №6130121695165 в розділі «заповнюється в об`єкті поштового зв`язку місця призначення» в графі «особисто» ОСОБА_1 чи іншою особою?». Звертає увагу, що доведення обставин неотримання позивачкою рекомендованого листа має суттєве значення для вирішення спору, оскільки дає можливість ОСОБА_1 стверджувати про поважність причин пропуску строку на звернення до суду із позовом. Саме з цією метою стороною позивачки було заявлено відповідне клопотання. Зауважує, що питанню своєчасності звернення до суду із даним позовом вже приділялась увага судом першої інстанції, який ухвалою від 25.10.2025 спочатку визнав неповажними наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду та залишив позов без руху, потім ухвалою від 10.11.2025 повернув позов позивачці, оскільки визнав неповажними наведені ОСОБА_1 обставини, зокрема щодо того, що лист із оскаржуваними ППР були отримані не позивачкою, а її чоловіком. Наголошує, що лише після скасування 19.12.2025 Другим апеляційним адміністративним судом ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 про повернення позовної заяви, провадження у справі було відкрито. Вважає, що ОСОБА_1 має довести належними та допустимими доказами факт неотримання нею листа з оскаржуваними ППР, що можливо зробити шляхом підтвердження експертом неналежності підпису на повідомленні про врученні рекомендованого поштового відправлення за №6130121695165 позивачці, і така обставина входить до предмету доказування у справі.
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.
Представник позивачки заперечував проти апеляційної скарги відповідача, просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання представника позивачки про призначення почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що предмет у даній справі стосується розгляду питання щодо правомірності прийняття податковим органом, зокрема, податкових повідомлень-рішень №№ 3749-2415-2034, 3746-2415-2034 та 3874-2415-2034. Відповідач, заперечуючи проти позову, згідно поданого до суду відзиву, покликається на те, що податкові повідомлення-рішення від 04.02.2022 №3749-2415-2034, № 3746-2415-2034, №3874-2415-2034 направлені позивачці засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення №6130121695165 та вручено 16.02.2022 у відповідності до вимог ст.42 ПК України. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказана обставина підлягає дослідженню судом, однак суд не володіє спеціальними знаннями в почеркознавчій сфері щодо визначення ідентифікації виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису, що зумовлює необхідність призначення судової експертизи.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої експертизи, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту – КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.4 ст.9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст.101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.
Згідно з частинами 1, 3-6 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Згідно зі ст.7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
До державних спеціалізованих установ належать:
науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України;
науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України;
експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.
Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.
Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
Згідно з п.1.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.
Відповідно до п.п.1.2.1 п.1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень одним із основних видів експертиз криміналістична: почеркознавча; лінгвістична експертиза мовлення; технічна експертиза документів; експертиза зброї та слідів і обставин її використання; трасологічна (крім досліджень слідів пошкодження одягу, пов`язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень, які проводяться в бюро судово-медичної експертизи); фототехнічна, портретна; відео-, звукозапису; вибухотехнічна; техногенних вибухів; матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів та виробів з них; наявності шкідливих речовин (пестицидів) у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин; вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу)); біологічна.
Згідно з п.1.1 розділу І Науково-методичних рекомендацій основними завданнями почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).
Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.
Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Пунктом 1.2 розділу І Науково-методичних рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних зазначеною експертизою питань, до якого, зокрема, віднесено питання: 
- «Чи виконано рукописний текст (рукописні записи) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) певною особою?»;
- «Чи виконано підпис від імені особи (прізвище, ім`я, по батькові особи, від імені якої зазначено підпис) у документі (назва документа та його реквізити, графа, рядок) тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою?».
З аналізу вищенаведеного слідує, що необхідність призначення експертизи у судочинстві визначена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів і обставин, які виходять за межі юридичних професійних знань судді і потребують спеціальних досліджень.
Отже, судова експертиза в адміністративній справі може бути нічим іншим як дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.
З викладеного вбачається, що суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.
Колегія суддів зазначає, що обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.
Тобто, призначення експертизи є диспозитивним правом суду виключно коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання.
Судова експертиза повинна призначатися у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування та у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування.
При цьому, з метою призначення судом судової експертизи, особа, яка приймає участь у розгляді справи, має звернутися із клопотанням, в якому слід чітко обґрунтувати дійсну необхідність в її проведенні, тобто неможливість доведення чи спростування обставин справи в інший спосіб без призначення експертизи.
В обґрунтування клопотання представника позивачки про призначення почеркознавчої експертизи зазначено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: приналежності підпису, розміщеному на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу за №6130121695165 ОСОБА_1 , необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо. 
Вказано, що підставою для звернення ОСОБА_1 з адміністративним позовом стали дії відповідача, серед іншого, щодо прийняття 04.02.2022 податкових повідомлень-рішень №3749-2415-2034, №3746-2415-2034 та №3874-2415-2034, які є неузгодженими, так як позивачкою не отримувались, а встановлення обставин того, що підпис у вищевказаних ППР належить чи не належить ОСОБА_1 , матиме значення для встановлення, чи належним чином вручені вищевказані податкові повідомлення-рішення та чи є вони узгодженими.
Судом встановлено, що листом від 05.02.2025 за вих. №4803/6/20-40-24-05-10, який надійшов на електронну пошту представника позивачки 07.02.2025, ГУ ДПС України у Харківській області повідомило, що податковий борг виник у зв`язку з нарахуванням ОСОБА_1 орендної плати з фізичних осіб за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6310137500:01:011:0015, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
У зв`язку з викладеним, відповідач здійснював ОСОБА_1 нарахування орендної плати з фізичних осіб: 
- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 за №3749-2415-2034 в сумі зобов`язань 91193,40 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 за №3746-2415-2034 в сумі зобов`язань 91193,40 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 04.02.2022 за №3874-2415-2034 в сумі зобов`язань 91193,40 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 11.02.2022 за №4576-2415-2034 в сумі зобов`язань 39482,41 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 11.02.2022 за №4579-2415-2034 в сумі зобов`язань 39482,41 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 11.02.2022 за №4578-2415-2034 в сумі зобов`язань 39482,41 грн; 
- податкове повідомлення-рішення від 30.06.2023 за №6866321-2405-2031-UA-63120270000028556 в сумі зобов`язань 115347,00 грн.
У вказаному листі містились копії спірних податкових повідомлень-рішень та копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №6130121695165, згідно якого ППР від 04.02.2022 за №3746-2415-2034, №3874-2415-2034, №3749-2415-2034 були вручені 16.02.2022.
У позовній заяві позивачка звертає увагу, що вивченням підпису на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за №6130121695165 з`ясовано, що підпис на повідомленні позивачці не належить. Як з`ясувалося, лист на ім`я ОСОБА_1 був отриманий її чоловіком. Проте, жодних доручень на отримання будь-якої кореспонденції на своє ім`я ОСОБА_1 будь-кому, в тому числі і чоловікові, не надавала. Після того, як позивачка звернулася за роз`ясненнями до свого чоловіка, той пригадав, що дійсно перед початком війни отримав якийсь лист, який поклав на полицю та забув про нього. З початком війни подружжя виїхало з м. Харків, а лист так і лишився лежати в будинку. І лише після того, як ОСОБА_1 отримала акт опису майна в податкову заставу та дізналася про існування кількох податкових повідомлень-рішень щодо неї, її чоловік згадав про той лист і передав його позивачці.
Позивачка стверджує, що враховуючи, що вона не отримувала спірні ППР від 04.02.2022 за №3746-2415-2034, №3874-2415-2034, №3749-2415-2034, а також не уповноважувала будь-кого на отримання поштової кореспонденції замість себе, спірні податкові повідомлення- рішення є такими, що не були вручені позивачці, і, відповідно, не є узгодженими.
Тобто, позивачка заперечує факт отримання нею рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №6130121695165 та зазначає, що корінець про повідомлення містить підпис її чоловіка.
У свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує факт отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №6130121695165 чоловіком позивачки та вказує, що податкові повідомлення-рішення від 04.02.2022 №3749-2415-2034, №3746-2415- 2034, №3874-2415-2034 направлені позивачці засобами поштового зв`язку рекомендованими листом з повідомленням про вручення у відповідності до вимог ст.42 ПК України та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №6130121695165 вручено під підпис 16.02.2022.
Надалі, в апеляційній скарзі відповідач роз`яснює свою позицію щодо належного вручення спірних повідомлень-рішень та звертає увагу, що згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі «судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності – повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом.
Тобто, відповідач жодним чином не заперечує факт отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за №6130121695165 чоловіком позивачки та наголошує, що особистого підпису та прізвища одержувача (позивачки) на бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вимагалось, оскільки член сім`ї також міг отримати вказане поштове відправлення.
При цьому, колегія суддів враховує, що на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за №6130121695165 міститься лише підпис та дата отримання повідомлення (16.02.2022), без відповідної відмітки про вручення поштового відправлення особисто позивачці.
З викладеного слідує, що питання приналежності підпису на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за №6130121695165 чоловіку позивачки не заперечується сторонами по справі, тобто, не є спірним.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до пп. 42.1 та 42.2 ст.42 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі по тексту – Правила №270; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
Пунктом 106 Правил №270 визначено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.
На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.
Колегія суддів зазначає, що вирішення питання щодо направлення, вручення спірних податкових повідомлень-рішень має вирішуватись судом при розгляді справи по суті шляхом перевірки застосування відповідачем положень статті 42 Податкового кодексу України та приписів пунктів 99, 106 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, а саме щодо узгодженості сум, визначених в оскаржуваних повідомленнях-рішеннях, у зв`язку з отриманням податкових повідомлень-рішень чоловіком позивачки.
Колегія суддів вважає, що для з`ясування обставин, які входять до предмету доказування у цій справі, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення клопотання представника позивачки та призначення почеркознавчої експертизи щодо вирішення питання про невиконання підпису в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення за № 6130121695165 позивачкою, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.
Отже, суд першої інстанції неповною мірою дослідив обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника позивачки про призначення почеркознавчої експертизи та, як наслідок, зупинення провадження у справі.
За цим, доводи апеляційної скарги відповідача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, є обґрунтованими.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про призначення почеркознавчої експертизи, дійшов помилкових висновків та порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За цим, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 по справі № 520/20712/25 скасувати.
Справу № 520/20712/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий   М.О. Семененко   	
Повний текст постанови складено 11.05.2026 року