Справа № 757/46879/25-п Суддя в І-й інстанції Константінова К.Е.
Провадження № 33/824/1010/2026 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и

01 травня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Лядова С.А., розглянувши справу за апеляційною скаргою із доповненнями захисника Лядов С.А. на постанову Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді 6 місяців позбавлення права керування транспортними засобами. 
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 17.09.2025 о 09 год. 58 хв. у м. Києві по вул. Старонаводницька, в порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Маз», номерний знак НОМЕР_2 , під час перестроювання в крайню праву смугу не дав дорогу автомобілю Фольцваген, номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку та в тій смузі в яку мав намір перестроїтись водій ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів, а також пошкоджено припаркований автомобіль Смарт, номерний знак НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого всі автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
В апеляційній скарзі захисника Лядова С.А. із доповненнями указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Вказав на те, що ОСОБА_1 є головним сержантом-інструктором з водіння у Збройних Силах України та має дозвіл на керування транспортними засобами, що є доказом високої кваліфікації військовослужбовця. Тому позбавлення його права керування транспортними засобами строком на шість місяців під час воєнного стану в Україні фактично призводить до зниження рівня обороноздатності країни. Крім того, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням від 23.06.2025. На думку захисника, наявними у справі матеріалами підтверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення з необережності у формі недбалості, тобто вина особи не передбачала можливості настання шкідливих наслідків, хоча вона була зобов`язана та могла їх передбачити. При цьому, на думку захисника, судом не враховано обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Так, у період 16.09.2025 протягом часу 01:06-01:16, 01:23-02:49, а також 17.09.2025 протягом часу 01:53-02:10 оголошувалися повітряні тривоги, внаслідок чого було порушено звичайний режим несення військової служби, у тому числі військовослужбовцем ОСОБА_1 . Після оголошення повітряних тривог він перебував у стресовому стані, внаслідок чого потрапив у ДТП. Окрім того, захисник звернув увагу на погодні умови 17.09.2025, відповідно до яких у момент ДТП йшов дощ та спостерігалася сильна хмарність, що підтверджується матеріалами справи та відповіддю Українського гідрометеорологічного центру від 24.12.2025.Навелені обставини, на думку захисника, є обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Просив постанову скасувати, а провадження закрити у зв`язку із закінченням на моменти розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Вислухавши пояснення:
ОСОБА_1 , та його захисника Лядова С.А., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Висновки суду першої інстанції в частині доведеності винності ОСОБА_1 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, а також правильності кваліфікації її дій за ст. 124 КУпАП учасниками судового розгляду не оспорювалися, а відтак судом апеляційної інстанції не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги суд не вбачає.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині незаконності накладеного стягнення, то вони на думку суду є обґрунтованими.
Так, відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Статтею 33 КУпАП визначені загальні правила накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до частини другою цієї статті при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Цих вимог закону суддя суду першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення у повній мірі не дотримався. Так, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної діяльності, у тому числі і за адміністративні правопорушення які регламентують безпеку дорожнього руху. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 він є головним сержантом-інструктором з водіння у Збройних Силах України та має дозвіл на керування транспортними засобами, що є доказом високої кваліфікації військовослужбовця. Невизнання ОСОБА_1 вини у порушенні вимог ПДР України та наявності у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП судом не розцінюється як його намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Це невизнання судом розцінюється як суб`єктивне сприйняття ОСОБА_1 дорожньої обстановки та обставин ДТП, яке є хибним внаслідок неправильного тлумачення вимог ПДР України.
Наведене указує на недотримання суддею вимог закону який регламентує накладення стягнення у справі про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів законність ухваленого рішення.
Наведене у своїй сукупності вказує на те, що накладене на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців не відповідає меті адміністративного стягнення, визначеній у ст.23 КУпАП внаслідок його суворості.
За цих обставин, постанова Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обгрунтованою у частині накладеного стягнення у зв`язку із чим у цій частині вона підлягає зміні.
На думку суду відповідати меті адміністративного стягнення визначеній у ст.23 КУпАП, буде стягнення у виді штрафу у зв`язку із чим суд вважає за необхідне пом`якшити накладене на ОСОБА_1 стягнення до штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Лядова С.А. задовольнити частково.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити в частині стягнення.
Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП стягнення пом`якшити до штрафу в розмірі 850 грн. 
У іншій частині постанову Печерського районного суду міста Києва від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк