Справа № 749/1730/25 
Провадження № 2/747/91/26 

РІШЕННЯ
іменем України
(заочне) 

21.05.2026 року селище Талалаївка 

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В. за участю секретаря Зірки В.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» Андрущенко М.В. звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.06.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання грошових коштів у кредит № 8669330625, який був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 11 000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок, на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою – 1% в день у межах строку кредиту та зниженою процентною ставкою 0,87 % за відповідних умов. Мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби. Перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 11 000 грн в рамках виконання умов кредитного договору було здійснено шляхом грошового переказу, використовуючи реквізити платіжної картки, вказаної відповідачем при укладенні договору. Перерахування здійснене «ФК «Контрактовий дім» 27.06.2025 року згідно наданої представником позивача платіжної інструкції. ТОВ «ФК «Контрактовий дім» співпрацює з ТОВ «ІННОВА -НОВА» як клієнтом на підставі Договору № 160523/1 від 16.05.2023 про надання послуг в системі «EasyPay». У вересні 2025 року ТОВ «Іннова-Фінанс» було перейменовано на ТОВ «ІННОВА-НОВА» Таким чином ТОВ «ІННОВА-НОВА», як кредитодавець свої зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 11 000 грн. В той же час відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, кредиту не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 21 956, 70 грн, з яких 9 810, 00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10 496, 70 грн – заборгованість по процентам, 1650, 0 грн – заборгованість по комісії. Тому представник позивача просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит № 866933625 у розмірі 21 956, 70 грн та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 4 грн. 
Ухвалою від 09 лютого 2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 26 лютого 2026 року. Ухвалою від 26 лютого 2026 року вирішено проводити заочний розгляд справи, відповідача повідомити шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України, розгляд справи відкладено на 18 березня 2026 року. Ухвалою від 18 березня 2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в АТ «КРЕДОБАНК» інформацію щодо належності ОСОБА_1 платіжної картки та підтвердження факту зарахування грошових коштів на картковий рахунок, розгляд справи відкладено на 21 квітня 2026 року. До початку розгляду справи витребувана інформація до суду не надійшла, тому ухвалою від 21 квітня 2026 року розгляд справи відкладено на 21 травня 2026 року, відповідача ОСОБА_1 повідомлено шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просили суд розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України яке розміщене 21 квітня 2025 року, тому у відповідності до положень ч.11 ст 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 
Судом встановлено, що 27.06.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір надання грошових коштів у кредит № 8669330625, відповідно до умов якого ТОВ «Іннова Фінанс» надало позичальникові кошти в розмірі 11 000 грн у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання платіжної картки НОМЕР_1 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кошти кредиту у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно з п. 2.6.1, п.4.1-4.2 та/або п.4.4 цього договору, і його додатків. Відповідно до п.2.4 кредитного договору, тип кредиту - кредит; мета отримання кредиту - споживчі (особисті) потреби. Згідно з п. 2.5 договору строк кредиту (строк дії договору) становить 360 днів. Відповідно до пп.2.6 – 2.6.1 договору, тип процентної ставки – фіксована, стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього Договору. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору (а.с. 7-19). У матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, де вказана інормація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 21-24) Вищезазначені кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та додаток №1 до договору підписано позичальником ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора «6807». Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Іннова Фінанс», які набрали чинності 17.11.2024. Приймаючи умови договору, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись (а.с. 25-38). Згідно квитанції до платіжної інструкції № 20266-1354-230575184 від 27.06.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» перерахувало через надавача платіжних послуг ТОВ «ФК «Контрактовий дім» на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 11 000 грн (а.с. 39). Перерахування на картку ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 11 000 грн на виконання умов договору підтверджується також і наданою АТ «КРЕДОБАНК» інформацією на виконання ухвали суду про витребування доказів (а.с.94-96) Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за договором № 8669330625 від 27.06.2025 станом на 12.11.2026 становить 21 956, 70 грн, з яких 9 810, 00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 10 496, 70 грн – заборгованість по процентам, 1650, 0 грн – заборгованість по комісії. (а.с.50-51) Відповідно до рішення № 05-09/2025 Єдиного учасника ТОВ «Іннова Фінанс» від 05.09.2025, змінено назву ТОВ «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.09.2025. (а.с.42-44)
При розгляді даної справи судом застосовуються положення цивільного законодавства, що регулюють договірні правовідносини. 
У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Пункт 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 207 ЦК України вказує, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 516 ЦК України вказує, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі наведених вище положень цивільного законодавства в судовому засіданні підтверджено факти укладання 27.06.2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договору про надання грошових коштів у кредит № 8669330625. Відповідачу було відомо про обов`язок по сплаті процентів за надання кредиту, адже такий обов`язок був чітко визначений у договорі та графіку платежів. Розмір відсотків нараховано позивачем відповідно до умов договору. За встановлених в ході розгляду справи обставинах суд приходить до висновку, що відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за надання кредиту, а тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 8669330625 від 27.06.2025 року, яка складається із заборгованості за кредитом – 9810, 00 грн та заборгованості за процентами – 10 496, 7 грн, всього на суму 20 306, 7 грн. 
Що стосується стягнення з відповідача заборгованості по комісії в сумі 1650, 0 грн, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до п. 4 ч.1 ст 1 даного Закону загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з ч.2 ст 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). До загальних витрат за споживчим кредитом не включаються: 1) платежі, що підлягають сплаті споживачем у разі невиконання його обов`язків, передбачених договором про споживчий кредит; 2) платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. З положення ст. 8 даного Закону вбачається, що комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо включаються до реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки. Окреме стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення є порушенням закону, в зв`язку з чим умова Договору яка передбачає таке стягнення є нікчемною на підставі ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином заявлена позивачем до стягнення сума комісії у розмірі 1650 грн не підлягає стягненню. 
Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, що складає 92, 5% , то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору, пропорційно сплаченій позивачем при подачі позову до суду судового збору в сумі 2422, 4 грн згідно платіжної інструкції № 43 від 18.11.2025, і яка складає 2240, 72 грн. 

На основі викладеного, керуючись ст. 4, 10, 12, 13, 18, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -  
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» суму заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит № 8669330655 від 27.06.2025 у розмірі 20 306 (двадцять тисяч триста шість) грн 70 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» 2240 (дві тисячі двісті сорок) грн 72 коп у відшкодування понесених судових витрат. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», місцезнаходження вул Верхній Вал, 10 поверх 2 офіс 5 м Київ 04071, код ЄДРПОУ 44127243

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації – АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 . 

Суддя Л.В.Тіщенко