ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2342/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Сороки Ю.Ю., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльність щодо непроведення нарахування та виплати підвищення до пенсії, згідно з вимогами Закону України Про державний бюджет України на відповідний рік та постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2024 р. №1524.
Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести за період з 22 грудня 2025 року по момент припинення права на даний вид пенсій, нарахування та виплату підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні добровільного гарантованого відселення у розмірі, визначеному Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3), перебуває на обліку у відповідача, отримує пенсію та не працює.
Позивач вказує, що має право на отримання доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2024 №1524 “Деякі питання здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення” (далі – Постанова №1524), та в розмірі 2595,00 грн згідно із статтею 29 Закону №4695-IX, тому звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату вказаної доплати.
Листом відповідач роз`яснив порядок призначення такої доплати, повідомив необхідність актуалізації даних в органах реєстрації місцевих рад, при чому не повідомило причини не встановлення вказаних доплат, тобто фактично безпідставно відмовило позивачу у призначенні та виплаті таких доплат до пенсії на період дії воєнного стану.
Проте, відповідачем не підтверджено, що позивач після призначення такого підвищення до пенсії на виконання рішення суду залишив своє місце постійного проживання та реєстрації на території гарантованого добровільного відселення. Більше того, відповідач не вказує на докази постійного проживання та реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за межами зони гарантованого добровільного відселення. Відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів про реєстрацію місця проживання позивача за межами зони гарантованого добровільного відселення відповідач у своєму повідомленні не зазначив.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати доплати відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ та статті 29 Закону №4695-IX, та вказує, що має право на отримання такої доплати з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, непрацюючого пенсіонера, постійного проживання в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач відзив на позов не подав.
Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , знаходиться на обліку в органах ПФУ, не перебуває у трудових відносинах та не є фізичною особою-підприємцем.
З витягу з відомостей реєстру Любешівської територіальної громади вбачається, що позивач дійсно зареєстрований та постійно проживав з 29.06.1984 по 01.05.1986 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 17.07.1986 по 31.03.1990 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 31.03.1990 по 24.01.1996 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 24.01.1996 по 31.03.1998 в селі Рудка, Любешівського району, Волинської області та з 31.03.1998 по даний час в селищі Любешів, Камінь-Каширського району, Волинської області, які відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 №106 належить до зони гарантованого добровільного відселення.
Листом від 10.02.2026 відповідач у відповідь на звернення повідомив, що питання встановлення доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам буде розглянуто після надходження актуальних даних (оновлених) з відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, що підтверджують факт проживання.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Статтею 45 Закону №4059-ІХ установлено, що у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення, станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Доплата за проживання на зазначених територіях встановлюється у розмірі 2361 гривня.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Відповідно до статті 45 Закону №4059-IX Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №1524, пунктами 1, 1-1 якої установлено, що у 2025 році факт проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 р. чи у період з 26 квітня 1986 р. до 1 січня 1993 р. для встановлення, продовження чи припинення доплат, передбачених статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, у разі відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби, Реєстрі територіальної громади та в інших державних реєстрах встановлюється органами Пенсійного фонду України за сукупності таких обставин:
особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;
у Єдиному державному демографічному реєстрі, відомчій інформаційній системі Державної міграційної служби відсутні відомості про зміну місця проживання такою особою у період після 1 січня 1993 року.
Установлено, що у 2025 році виплата за проживання на забруднених територіях встановлюється у розмірі, передбаченому статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік”, як самостійна доплата до пенсії, на яку має право особа згідно із законом.
Статтею 29 Закону №4695-IX установлено, що у 2026 році доплата непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення, встановлюється за умови, що такі особи проживали або працювали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 26 квітня 1986 року чи у період з 26 квітня 1986 року до 1 січня 1993 року, у зв`язку з чим особі надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 2595 гривень.
Особам, які після аварії на Чорнобильській АЕС (26 квітня 1986 року) самостійно або у встановленому законодавством порядку за направленнями обласних державних адміністрацій змінили місце проживання за межі зон безумовного (обов`язкового) відселення або гарантованого добровільного відселення та в подальшому повернулися на постійне місце проживання до цих зон, а також особам, які зареєстрували своє місце проживання чи переїхали на постійне місце проживання до зазначених зон після аварії на Чорнобильській АЕС, доплата за проживання в таких зонах не встановлюється.
Виплата доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення непрацюючим пенсіонерам припиняється після залишення особою свого місця постійного проживання на зазначених територіях та декларування/реєстрації місця проживання за межами зон безумовного (обов`язкового) відселення та зон гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів, а також у разі працевлаштування (зайнятості) особи за межами зони безумовного (обов`язкового) відселення та зони гарантованого добровільного відселення, що підтверджується відомостями Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Для встановлення виплат, передбачених цією статтею, Пенсійному фонду України забезпечити звірення відомостей про постійне місце проживання одержувачів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення та в зоні гарантованого добровільного відселення із відомостями Єдиного державного демографічного реєстру та інших державних реєстрів для продовження чи припинення відповідних виплат, а також приведення розмірів доплати за проживання у зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення та пенсійних виплат у відповідність із цією статтею.
Отже, у зв`язку із набранням чинності з 01.01.2025 Законом №4059-ІХ, змінилося правове регулювання правовідносин щодо здійснення у 2025 році на період воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Статтею 45 Закону №4059-ІХ чітко регламентовано розмір та підстави виплати у 2025 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення. Так само, стаття 29 Закону №4695-IX регламентує розмір та підстави виплати у 2026 році на період дії воєнного стану в Україні доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення.
З матеріалів справи видно, що позивачу з 01.01.2025 не була встановлена доплата в сумі 2361,00 грн відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ, а з 01.01.2026 в сумі 2595,00 грн згідно із статтею 29 Закону №4695-IX з тих підстав відсутності актуальних даних в Єдиному державному демографічному реєстрі в зоні безумовного (обов`язкового) відселення або в зоні гарантованого добровільного відселення.
Водночас, відповідно до витягу з відомостей реєстру Любешівської територіальної громади вбачається, що позивач дійсно зареєстрований та постійно проживав з 29.06.1984 по 01.05.1986 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 17.07.1986 по 31.03.1990 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 31.03.1990 по 24.01.1996 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 24.01.1996 по 31.03.1998 в селі Рудка, Любешівського району, Волинської області та з 31.03.1998 по даний час в селищі Любешів, Камінь-Каширського району, Волинської області, які відповідно до постанови КМУ від 23.07.1991 №106 належить до зони гарантованого добровільного відселення.
Стосовно відсутності в Єдиному державному демографічному реєстрі актуальних даних (оновлених), що підтверджують факт проживання, то суд звертає увагу, що на час розгляду справи такі відомості внесені до Реєстру, про що свідчать відомості з реєстру територіальної громади про місце проживання особи (за даними громади: Любешівська селищна територіальна громада) з 29.06.1984 по 01.05.1986 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 17.07.1986 по 31.03.1990 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 31.03.1990 по 24.01.1996 в селі Цир, Любешівського району, Волинської області, з 24.01.1996 по 31.03.1998 в селі Рудка, Любешівського району, Волинської області та з 31.03.1998 по даний час в селищі Любешів, Камінь-Каширського району, Волинської області, місця проживання за межами зони гарантованого добровільного відселення не змінював.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання доплати відповідно до статті 45 Закону №4059-ІХ та статті 29 Закону №4695-IX з огляду на наявність у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи та непрацюючого пенсіонера, факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, яке не змінювалося. 
З цих підстав позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Волинській області щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ та статтею 29 Закону №4695-IX, та зобов`язання відповідача здійснити з 22.12.2025, нарахування та виплату позивачу доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону №4059-ІХ, та з 01.01.2026 – у розмірі, визначеному статтею 29 Закону №4695-IX.
З огляду на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 243 - 246, 263 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” від 19.11.2024 №4059-IX та статтею 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” від 03.12.2025 №4695-IX.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 22 грудня 2025 року нарахування та виплату ОСОБА_1 доплати непрацюючим пенсіонерам, які постійно проживають в зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 45 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” від 19.11.2024 №4059-IX, та з 01 січня 2026 року - у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” від 03.12.2025 №4695-IX.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ). 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 6, код ЄДРПОУ 13358826).

Суддя Ю.Ю. Сорока