ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5703/25      Головуючий суддя І інстанції Мартинова О.М.
Апеляційне провадження № 33/818/499/26      Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року        м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника - Горобця Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Горобця Р.М. на постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 26.08.2025 року до Немишлянського районного суду міста Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.
18.08.2025 року о 12-03 год. в м. Харкові по вул. Олімпійська,3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Rio державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARHF0014), що підтверджується тестом № 3151 від 18.08.2025 року, результат огляду становить 0,60% проміле.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пп. а) п. 2.9 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі захисник Горобець Р.М. просить скасувати постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 12.11.2025 щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Свою апеляційну вимогу захисник обґрунтовує тим, що висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, працівниками поліції та судом першої інстанції допущені порушення вимог матеріального і процесуального права, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція, затверджена наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі – Порядок, затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 №1103).
Апелянт також зазначає, що в матеріалах справи відсутні допустимі докази вини водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту в повному обсязі, дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9«а» Правил дорожнього руху.
Згідно вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що захисником в апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги захисника Горобця Р.М. в частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, а також відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.
Відповідно до ч.ч.2, 3, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних обставин, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426819 від 18.08.2025 (а.с.1); роздруківці результату огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARHF0014) від 18.08.2025 (а.с.4); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу (а.с.5); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2025 (а.с.6); рапорті інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП, старшого лейтенанта поліції Доскач А.В. (а.с.8), а також зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції (а.с.3).
Зокрема, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426819, 18.08.2025 о 12 год. 03 хв. за адресою: м.Харків, вул. вул. Олімпійська, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатору Drager Alkotest 6820 (ARHF0014), що підтверджується тестом, чим порушив п. 2.9«а» ПДР.
Крім того, з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначив, що він має вади зі здоров`ям та приймає ліки. Інших пояснень, у тому числі щодо своєї незгоди з проведеним оглядом та будь-яких вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 не зазначав у цьому протоколі (а.с.1).
При цьому, зазначені вище відомості протоколу про адміністративне правопорушення також підтверджується відомостями роздруківки тесту, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, з якої вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 (прилад ARHF-0014) є позитивним та складає 0,60 проміле, з яким під підпис було ознайомлено ОСОБА_1 (а.с.4).
З відомостей акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, прилад ARHF-0014, який складав 0,60 проміле. Огляд провадився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук (а.с.5).
Згідно відомостей направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2025 (далі – направлення на огляд водія від 18.08.2025), ОСОБА_1 відмовився від направлення до КНП ХОР ОКНЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. У результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; виражене тремтіння пальців рук (а.с.5). 
У рапорті від 18.08.2025 інспектор взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП, старший лейтенант поліції Доскач А.В., окрім іншого, зазначив, що 18.08.2025 під час патрулювання в складі екіпажу 4201 на службовий планшет надійшов виклик про ДТП. Прибувши на місце події, було встановлено учасників ДТП. Також під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук. У встановленому законом порядку водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у лікаря-нарколога, на що водій надав згоду. Згідно з результатом огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARHF0014), що підтверджується тестом 3151 від 18.08.2025 року, результат огляду становить 0,60 проміле. Водій з результатом згоден, від проходження огляду в КНП ХОР ОКНЛ відмовився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Авто на місці зупинки т/з без порушень ПДР. Складено протокол серії ЕПР1 № 426819 за порушення п.2.9а ПДР за ч.1 ст.130 КУпАП, винесено постанову ЕНА5513126 за порушення п.2.10.Б ПДР за ст.125 КУпАП. Тимчасово вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл. Під час складання протоколу сталася технічна несправність планшетного пристрою, у зв`язку з чим просить вважати вірним текст фабули:  ОСОБА_1 керував транспортним засобом KIA Rio державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARHF0014), що підтверджується тестом № 3151 від 18.08.2025, результат огляду становить 0,60% проміле (а.с.8).
Суд враховує, що рапорт працівника поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить відомості про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
Крім того, відомості рапорту інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Доскач А.В. повністю відповідають відомостями сукупності інших доказів у цій справі, у тому числі відомостям, що зафіксовані на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських №№470002, 472774, 470744.
Отже, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції правильно враховані відомості вищезазначеного рапорту інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП Доскач А.В. при прийняті постанови у справі. 
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалось працівниками поліції у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП за допомогою технічних засобів відеозапису, які долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
З відомостей відеозаписів (відеофайли «export-2r8yg», «export-szuyi» та «export-yjksw»), які долучені до матеріалів справи (а.с.3), також вбачається, що прибувши на місці дорожньо-транспортної пригоди, працівниками поліції було встановлено відомості про осіб, які є учасниками цього ДТП (відеофайли «export-2r8yg», «export-szuyi» та «export-yjksw», починаючи з 02 хв. 12 сек. відеозаписів). З відеозапису також вбачається, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальні права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (відеофайл «export-szuyi», починаючи з 07 хв. 31 сек. відеозаписів). В подальшому, при оформленні матеріалів за фактом ДТП, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився (відеофайли «export-szuyi», «export-2r8yg», починаючи з 23 хв. 02 сек. відеозаписів).
Крім того, з долучених відеозаписів вбачається, що працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 процедуру проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, надана можливість самостійно вибрати мундштук, зроблено контрольний забір повітря та проведено відповідний огляд, результат якого склав 0,60 проміле (відеофайли «export-szuyi», «export-2r8yg», починаючи з 23 хв. 15 сек. відеозаписів). На запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що алкоголь він вживав позавчора та спочатку погодився з результатом огляду, зазначивши : «…так, мабуть…». При цьому, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 можливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній погодився, оскільки він вважав себе тверезим (відеофайли «export-szuyi», «export-2r8yg», починаючи з 25 хв. 00 сек. відеозаписів). 
В подальшому працівник поліції також провів огляд іншого водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат якого був негативним (відеофайли «export-szuyi», «export-yjksw», починаючи з 30 хв. 35 сек. відеозаписів). Після цього, працівник поліції підійшов до ОСОБА_1 та повторно з`ясував у нього, чи погоджується він з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та чи бажає він пройти відповідний огляду у закладі охорони здоров`я (відеофайл «export-szuyi», починаючи з 34 хв. 57 сек. відеозапису). На зазначені запитання працівника поліції ОСОБА_1 відповів, що він згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager, який складав 0,60 проміле, та не бажає нікуди їхати. При цьому, працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 , що у такому разі буде складено протокол про адміністративне правопорушення, що було добре зрозуміло останньому (відеофайл «export-szuyi», починаючи з 35 хв. 12 сек. відеозапису). Отримавши таку відповідь від водія, працівником поліції також прийнято рішення щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
З відомостей відеозаписів також вбачається, що в подальшому працівник поліції ознайомив учасників ДТП зі складеними адміністративними матеріалами справи за ст.124 КУпАП, а також ОСОБА_1 з матеріалами справи за ч.1 ст.130 КУпАП (відеофайли «export-szuyi», «export-yjksw», починаючи з 01 год. 25 хв., 01 год. 45 хв. відеозаписів). При цьому, працівник поліції відсторонив ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, склавши відповідну письмову розписку, роз`яснив водію зміст роздруківки результату огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820, акта огляду на стан алкогольного сп`яніння та протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а також надано можливість заначити свої письмові пояснення у цьому протоколі та отримати його копію (відеофайл «export-szuyi», починаючи з 01 год. 45 хв., 01 год. 59 хв. відеозаписів). З відомостей відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та результат його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який складав 0,60 проміле, про що особисто зазначив та поставив свій підпис у відповідній графі акта огляду на стан алкогольного сп`яніння (відеофайл «export-szuyi», починаючи з 01 год. 48 хв. відеозапису).
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не оспорював факту проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу на місці події у цій справі, але зазначив, що не погоджувався з результатами огляду, у зв`язку з чим вважав за необхідне провести відповідний огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але в подальшому він відмовився від цього та погодився із результатами огляду за допомогою газоаналізатору Drager, оскільки зробити це його вмовив інспектор поліції, який складав адміністративний матеріал у цій справі.
З метою перевірки всіх обставин справи, доводів апеляційної скарги сторони захисту та пояснень ОСОБА_1 , апеляційним судом задоволено клопотання захисника Горобця Р.М. про виклик і допит в якості свідка інспектора УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Доскач А.В., яким було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення на огляд водія і протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426819 від 18.08.2025.
Натомість, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та введення суд в оману, пояснив, що у день події у цій справі він перебував на службі та прибув на місце ДТП за викликом. Звідки він отримав інформацію про дорожньо-транспортну пригоду він точно не пам`ятає, очевидцем ДТП він не був, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 він не зупиняв. На місці події протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП не складався, оскільки ДТП сталося з вини іншої особи. Під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер. Результат огляду виявився позитивний, з чим спочатку не погодився ОСОБА_1 , у зв`язку з чим йому було запропонована пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, але в подальшому його позиція змінилась та він погодився з результатами огляду. Отримавши таку відповідь від ОСОБА_1 щодо згоди з результатом огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору Драгер, ним було прийнято рішення щодо складання адміністративного матеріалу стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, свідок зазначив, що під час ознайомлення з адміністративними матеріалами ОСОБА_1 також погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та не повідомляв про своє бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Акт огляду на стан сп`яніння було складено після проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці події та останньому було вручено другий примірник цього акту. Зміст направлення та протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП також було роз`яснено ОСОБА_1 .
Крім того, під час свого допиту свідок ОСОБА_3 підтвердив, що він дійсно зняв на декілька хвилин свій портативний відеореєстратор, не вимикаючи його, та поставив нагрудну камеру на службовий автомобіль, але зробив це внаслідок того, що йому потрібно було відлучитись до туалету через природні потреби, та в цей момент його окликнув ОСОБА_1 і спитав у нього наслідки проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. При цьому, свідок зазначив, що він повідомив ОСОБА_1 , що з його практики, коли у видихуваному повітрі показує вміст алкоголю у водія, тоді і результати огляду у закладі охорони здоров`я також будуть позитивними. Окрім цього, під час їх розмови ОСОБА_1 повідомив свідку, що він вживав алкоголь цієї ночі, у зв`язку з чим свідок відповів йому, що у такому разі немає потреби у проходженні такого огляду у закладі охорони здоров`я. Також свідок зазначив, що він дійсно повідомляв ОСОБА_1 , що за наслідком судового розгляду справи за ст.130 КУпАП може бути накладено стягнення або у виді штрафу, або у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки в його практиці були такі випадки. При цьому свідок повідомив суду, що відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 426819 від 18.08.2025 та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідають дійсності.
Апеляційний суд зазначає, що показання свідка ОСОБА_3 в частині проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager на місці зупинки транспортного засобу, результат якого виявився позитивним та складав 0,60 проміле, з чим спочатку не погодився ОСОБА_1 , але в подальшому останній був згоден з його результатом та не наполягав на проведенні такого огляду у закладі охорони здоров`я - повністю відповідають відомостям відеозаписів, які долучені до матеріалів справи (відеофайли «export-szuyi», «export-2r8yg», починаючи з 23 хв. 02 сек. відеозаписів; відеофайли «export-szuyi», «export-yjksw», починаючи з 30 хв. 35 сек., 01 год. 25 хв., 01 год. 45 хв. відеозаписів).
Належить також врахувати, що на протязі тривалого часу, а саме більше години, позиція ОСОБА_1 не змінилась та він погоджувався з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного, які складали 0,60 проміле. При цьому, при роз`ясненні працівником поліції змісту акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 погоджувався як з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння, так і з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARHF0014), про що повідомив поліцейському під відеозапис та засвідчив своїм підписом у цьому акті.
Крім того, з відомостей усіх відеозаписів (відеофайли «export-2r8yg», «export-szuyi» та «export-yjksw»), які долучені до матеріалів справи та тривають більше 2 годин (а.с.3), об`єктивно вбачається, що працівники поліції не здійснювала жодного тиску на ОСОБА_1 , роз`яснили йому процесуальні права за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, зміст складених адміністративних матеріалів за ст.124 і ч.1 ст.130 КУпАП, та він особисто підтвердив, що згоден з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не бає проходити відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. 
Окрім цього, з відомостей цих відеозаписів вбачається, що під час проведення огляду ОСОБА_1 поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису та відеофіксація подій у цій справі здійснювалась безперервно, а тому відсутні порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частини, на переконання апеляційного суду, є суб`єктивною та безпідставною.
При цьому, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (далі – Інструкція, затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Апеляційний суд також враховує, що під час свого допиту свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність про введення суд в оману та за надання неправдивих показань, повідомив, що залишив свою камеру на службовому транспортному засобі через необхідність відвідування вбиральні, у зв`язку з чим в його діях також відсутні порушення вимог Інструкції, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026.
Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції, у тому числі інспектора УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Доскач А.В., у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, апеляційний суд критично ставиться до доводів сторони захисту про здійснення на ОСОБА_1 психологічного тиску з боку інспектора поліції Доскач А.В., оскільки перед остаточною відповіддю на запитання працівника поліції щодо результатів проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповів, що погоджується з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager, він не бажає проходити відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я та йому зрозуміло, що у такому випадку стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не було вручено другий примірник акта огляду на стан сп`яніння, то вказані обставини, на переконання апеляційного суду, не є тими істотними порушеннями вимог закону, які б ставили під сумнів позитивний результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічного засобу та складав 0,60 проміле, а також такі твердження не спростовують висновки суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, такі твердження апелянта, на переконання апеляційного суду, будь-яким чином не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не свідчать про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Крім того, під час свого допиту свідок ОСОБА_3 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність про введення суд в оману та за надання неправдивих показань, повідомив суду, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та йому було вручено другий примірник цього акта. 
Належить також врахувати, що ОСОБА_1 та його захисником Горобцем Р.М. не подавалась заява до правоохоронних органів, у порядку ст.214 КПК України, щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. 
При цьому, відповідно до положень ч.1 ст. 267 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Апеляційний суд бере до уваги, що протоколи про адміністративне правопорушення у цій справі та інші процесуальні документи до них складені уповноваженими державними особами, але дії цих посадових осіб, які їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та захисником Горобцем Р.М. не оскаржувались, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративних матеріалів у цій справі.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, стороною захисту не надано суду доказів щодо незаконності дій працівників поліції в частині проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також щодо складання стосовно останнього адміністративних матеріалів у цій справі.
Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність будь-яких скарг і заяв сторони захисту щодо дій інспектора УПП в Харківській області, старшого лейтенанта поліції Доскач А.В., а також інших поліцейськими, під час виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також складення працівником поліції протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Щодо доводів захисника Горобця Р.М. про те, що працівники поліції, які прибули на місці ДТП, не могли проводити огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з тієї підстави, що не здійснювали зупинку транспортного засобу під керуванням його підзахисного, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», превентивними заходами є зокрема: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право зупиняти транспортний засіб якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
Разом з тим, відповідно до диспозиції викладеній у ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, змістом вищезазначених вимог, належить врахувати, що процесуально визначальною обставиною є саме керування транспортним засобом та фіксація керування об`єктивними відомостями, які можуть бути зафіксовані відеозаписом, поясненнями учасників справи або свідків або іншими доказами, які містяться у матеріалах конкретної справи або їх сукупністю. Тобто зупинення транспортного засобу, як превентивний захід може бути, а може і не бути застосованим працівником поліції, оскільки правова привода превентивних заходів, передбачених ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», вимагає їх застосування за обставин яких вимагає фактична обстановка події.
На переконання апеляційного суду, визначальним для застосування цього превентивного заходу, як і будь-якого іншого, є обставини обумовлені подією правопорушення та провадяться, зокрема, з метою реалізації як завдань адміністративного провадження, передбачених ст. 245 КУпАП, так і завдань, передбачених ст. 1 цього Кодексу, в цілому. З огляду на викладене, працівники поліції мають право застосовувати ті превентивні заходи, які вони вважають необхідними для реалізації своїх повноважень та в тих межах яких потребують обставини події правопорушення відповідно до чинного законодавства.
З відомостей матеріалів справи, зокрема з долучених відеозаписів, а також відомостей наданих суду апеляційної інстанції та пояснень сторони захисту вбачається, що ОСОБА_1 керував KIA Rio, державний номерний знак НОМЕР_2 , та був учасником дорожньо-транспортної пригоди у цій справі. Сукупність цих обставин вочевидь не потребують застосування такого превентивного заходу, як зупинення транспортного засобу, оскільки водій з місця дорожньо-транспортної пригоди не зник, а залишався на місці. 
Водночас, ці обставини є процесуально визначальними для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки надають можливість суду фактично встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
За таких обставин, доводи сторони захисту в цій частині, які зазначені під час апеляційного розгляду, належить вважати необґрунтованими та суб`єктивними.
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі та зазначені стороною захисту при апеляційному розгляді, висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими та суб`єктивними, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». 
Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам статей 23, 33 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Горобця Р.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Немишлянського районного суду м.Харкова від 12 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков