Справа № 766/571/26
Провадження №2/485/388/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

20 травня 2026 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді Бодрової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Літвінової Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,
установив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
19 січня 2026 року ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , звернулася до Херсонського міського суду Херсонської областіз вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за порушення строків сплати аліментів за період з 01.07.2014 по 30.09.2025 включно в сумі 351 408,04 грн.
У зв`язку із задоволенням самовідводів суддів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи, на підставі розпорядження голови Херсонського міського суду Херсонської області від 04 березня 2026 року, матеріали цивільної справи №766/571/26 для подальшого розгляду направлено до Снігурівського районного суду Миколаївської області як найбільш територіально наближеного до Херсонського міського суду Херсонської області.
18 березня 2026 року вказана справа надійшла до Снігурівського районного суду Миколаївської області.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона. Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дніпровський районний суд м.Херсона своїм рішенням від 15 квітня 2010 року ухвалив стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист щодо примусового виконання вказаного рішення перебуває на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби у м.Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Наразі донька повнолітня, продовжує навчання на денному відділенні. Відповідач аліменти не сплачує, розмір заборгованості становить – 351 408,04 грн. Разом з тим, ОСОБА_3 став власником семи об`єктів нерухомого майна. Розмір заборгованості, визначений виконавцем, відповідачем у судовому порядку не оскаржувався. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 351 408,04 грн. 
Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив.
Інші процесуальні дії у справі
Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 19 березня 2026 року зазначену позовну заяву прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі, призначила підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження /а.с.91/.
Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 16 квітня 2026 року закрив підготовче провадження у цивільній справі та призначив справу до судового розгляду по суті /а.с.102/.
Позиції учасників справи
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, щодо ухвалення заочного рішення заперечень не мали. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, суд зазначає таке.
Суд встановив, що 31 березня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який 31 березня 2007 року зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, про що складено актовий запис №142. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини – ОСОБА_6 /а.с.19/. 
Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Херсон, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 28 грудня 2007 року складено відповідний актовий запис №969. У графі «Батько» значиться ОСОБА_3 , у графі «Мати» - ОСОБА_1 /а.с.13/.
Суворівський районний суд м.Херсона своїм рішенням від 15 квітня 2010 року, серед іншого, ухвалив стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.04.2010, до досягнення нею повноліття /а.с.17-18/.
03 липня 2024 року постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №75401466 з примусового виконання вказаного рішення суду про стягнення аліментів /а.с.20-21/.
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 01.10.2025 №63699, наданого Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), загальна сума заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів за весь період стягнення аліментів, станом на 01.0.2025, складає 351 408,04 грн /а.с.22-25/.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
У відповідності до ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За даними здійсненого представником позивача розрахунку пені за порушення строків сплати аліментів за період з 01.07.2014 по 01.10.2025 по ВП №75401466, загальна сума пені за порушення строків сплати аліментів ОСОБА_3 за виконавчим листом №2-2539/10 рік за період з 01.07.2014 по 01.10.2025, з урахуванням ч.1 ст.196 СК України, складає – 351 408,04 грн /а.с.26-30/.
Відзив від відповідача до суду не надходив, а тому суд вважає, що ним не спростовано того факту, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача. Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за аліментами, не надано свого контррозрахунку пені. 
У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
Відповідно до статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.
Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:
p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + (An х 1% х Qn), де:
p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;
A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;
Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;
A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;
Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;
An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;
Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.
Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до розрахунку позивача, неустойка (пеня) зі сплати аліментів за період з 01.07.2014 по 01.10.2025 становить 351 408,04 грн, що відповідає порядку обчислення розміру пені викладених у вищенаведених постановах Верховного Суду.
Зі змісту даного розрахунку вбачається, що розмір пені не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів.
Згідно з ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тому з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню пеня по несплаті аліментів в розмірі 351 408,04 грн, що становить 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів.
Проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.
Оскільки позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст. 180, 194, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, 
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих за рішенням Суворівського районного суду м.Херсона від 15 квітня 2010 року (справа №2-2539/10), за період з 01 липня 2014 року по 01 жовтня 2025 року в розмірі 351 408,04 (триста п`ятдесят одна тисяча чотириста вісім гривень чотири копійки) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Повне рішення складено 20 травня 2026 року.

Позивач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя          О.П.Бодрова