Справа № 560/5460/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

15 травня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить: Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області 221150003186 від 27 лютого 2026 року щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком до страхового стажу періоди з 28 липня 1988 року по 1 січня 2004 року, періоди догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку 17.03.87, 26.04.89, та 11.06.00 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області врахувати до страхового стажу періоди з 28 липня 1988 року по 1 січня 2004 року, періоди догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку 17.03.87, 26.04.89 та 11.06.00.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не зарахувало до страхового стажу період роботи з 28 липня 1988 року по 1 січня 2004 року та періоди догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.1989 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відмовило у призначенні пенсії за віком.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
До суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що у Пенсійного органу відсутні підстави для призначення пенсії, відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж – 33 роки.
До суду поступив відзив на позовну заяву, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.02.2026 № 221150003186 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 19.02.2026 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.
19.02.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 27.02.2026 № 221150003186 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 19.02.2026 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-IV.
До страхового стажу позивача не зараховано:
- періоди роботи з 28.07.1988 по 17.01.2005, оскільки запис про звільнення з роботи здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме назва організації, що здійснила запис про звільнення не відповідає назві організації куди була прийнята заявниця;
- період догляду за дітьми до досягнення ними 3-х річного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в наданих документах відсутня відмітка про одержання паспорта, відповідно до пункту 11 Порядку №637 визначено, що час догляду непрацюючої матері до досягнення дитиною 3–х річного віку встановлюється на підставі, зокрема свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини – свідоцтва про смерть).
За даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, страховий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 00 місяців 23 дні.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року не менше 33 років.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Частиною 1 ст. 62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховані періоди роботи з 28.07.1988 по 17.01.2005, оскільки запис про звільнення з роботи здійснено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме назва організації, що здійснила запис про звільнення не відповідає назві організації куди була прийнята заявниця, чому суд дає критичну оцінку, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).
Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.
Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Крім цього, відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу періодів перебування у відпустках по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.04.1989 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач зазначив, що у документах відсутня відмітка про одержання паспорта.
Відповідно до частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Відповідно до пункту 11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Аналіз наведених норм дають підстави для висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
При подачі заяви про призначення пенсії за віком, позивач разом із заявою надала: - повторне свідоцтво про народження доньки ОСОБА_2 НОМЕР_1 від 31 жовтня 2011 року видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції у Хмельницькій області; - повторне свідоцтво про народження сина ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 19 травня 2017 року видане Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області; - повторне свідоцтво про народження сина ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 14 липня 2016 року видане Новоушицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.
Відповідно до даних свідоцтв мамою дітей являється позивач ОСОБА_1 .
Суд акцентує, нормами Порядку №637 не передбачено надання особами, які звертаються із заявою про призначення пенсії, додаткової інформації про факт догляду матері за дітьми до досягнення ними трирічного віку або проставлення на свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта дитиною.
Водночас, суд вважає, зазначену відповідачем підставу для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки періодів перебування по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку, безпідставною, та таку, що не узгоджується із нормами наведених положень законодавства.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу спірні періоди роботи, тоді як документи, що були надані із заявою про призначення пенсії, містять всі необхідні відомості, для врахування спірних періодів до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.
Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області №221150003186 від 27 лютого 2026 року є протиправним.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, не довів, що діяв у межах закону при обчислені стажу позивача та відмовляючи у призначенні пенсії, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1064,96 гривень, тому ці витрати слід присудити на його користь.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №221150003186 від 27 лютого 2026 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області врахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 28 липня 1988 року по 01 січня 2004 року, та періоди догляду за дітьми 17.03.1987, 26.04.1989 та 11.06.2000 року народження до досягнення ними трирічного віку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1064,96 (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок) гривень за рахунок асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 15 травня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідачі:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)  Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 , код ЄДРПОУ - 14035769) 	

Головуючий суддя 		А.І. Петричкович