Справа № 750/3785/26 
Провадження № 2/745/222/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючої судді Смаль І.А.,
за участі секретаря судового засідання Шуляр І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця в спрощеному провадженні цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс"" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ: 

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 30.11.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем було укладено кредитний договір. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 16000,00 грн, в подальшому сума кредиту збільшена до 22000 грн. В порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 63609,24 грн (тіло кредиту 21999,80 грн, відсотки 416029,44 грн), яку відповідач добровільно не сплачує. Внаслідок відступлення права вимоги, право вимоги до відповідача набув позивач.
Ухвалою від 04.05.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, визначено сторонам строки для подачі заяв по суті справи.
З поданого відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі. В обгрунтування відзиву зазначає, що кредитний договір було укладено у січні 2022 року. Оскільки строк виконання зобов`язання та термін дії договору спливли понад три роки тому, Позивачем пропущено строк звернення до суду. На підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову.Крім того, Позивачем нараховано пеню та штрафи. Однак, згідно з п. 6-1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (Закон №2120-ІХ), у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за прострочення виконання зобов`язань. Нараховані після 24.02.2022 штрафні санкції підлягають списанню та не можуть бути стягнуті.
З відповіді на відзив вбачається, що 30.11.2021 р. між ТОВ «МАНІВЕО» та Відповідачем укладено Кредитний договір № 869848079 (Додаток до позовної заяви), згідно якого Відповідачу надано грошові кошти (кредит) Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп до 21.12.2021 р.. Відповідно до п. 1.7. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Таким чином, кінцева дата повернення кредиту визначається - 01.01.2022 р. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, а саме : «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Відповідно, дана норма передбачає, що строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк дії воєнного стану. Пункт 19 Закону України Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності втратив чинність 04.09.2025. Отже, проценти не є штрафом чи пенею, а «є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України».
З поданих заперечень вбачається, що вимога про стягнення 41 609,44 грн "відсотків" після 01.01.2022 є незаконною, оскільки договірні відносини щодо користування коштами припинилися. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення, споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за прострочення виконання зобов`язання, включаючи сплату штрафів, пені та інших платежів, передбачених ст. 625 ЦК України. Таким чином, нарахування за період з 24.02.2022 не підлягають стягненню. Позивачем не надано первинних банківських документів (меморіальних ордерів), які б підтверджували зарахування коштів саме на рахунок відповідача. Заявлена сума витрат на правову допомогу у 7 000 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка є типовою. Позивач не надав детального опису робіт та доказів їх оплати.
З додаткових пояснень представника позивача вбачається, що відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та платіжним дорученням ініціювало переказ коштів в загальній сумі 22000,00 грн. на картковий рахунок відповідача. Позивачем доведено розмір фактично взятих Відповідачем кредитних коштів за умовами кредитного договору, а також розмір існуючої заборгованості за кредитним договором, що є підставою для задоволення позову. На момент подачі позову Позивачем, долучено всі наявні на той час документи, які передані первісним Кредитором та всіма наступними Факторами. Позивачем не стягується сума заборгованості за штрафними санціями. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов Кредитного договору. У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 касаційний суд дійшов такого висновку: «проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України. «проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування». У позивача наявні всі правові підстави для стягнення відсотків за кредитним договором як в межах строку його дії (відповідно до ст.1048 ЦК України) так і після спливу строку кредитування (відповідно до ст.625 ЦК України).

В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс"" не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, в ухваленні заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому відзиві справу просить розглянути без його участі.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 30.11.2021 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 896848079 (а.с. 15-19).
Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно п.4.3 договору з метою укладення цього Договору Позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнив Заявку, вказавши всі дані, визначені в Заявці як обов`язкові. При подачі Заявки Позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати одразу після укладення Договору (перший Транш) та плановий строк дострокового повернення Кредиту, протягом якого застосуються спеціальні умови користування кредитом - Дисконтний період. Максимально доступна сума Кредиту, яка доступна Позичальнику і яку Позичальник може отримати другим та наступними Траншами, вказана в п. 2.1. Договору як сума Кредитного ліміту, та визначається Кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу Позичальника.
Відповідач заповнив заявку на отримання коштів 30.11.2021, в якій вказав всі свої персональні дані та номер банківської картки (а.с.106)
Пунктом 4.10.6 договору визначено, що позичальник ознайомившись з усіма істотними умовами Оферти надав згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення Кредитодавцю, яке підписано відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови Договору, Одноразового ідентифікатора, який відповідає вимогам п.3 ч.1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення Одноразового ідентифікатора. Після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надійшло в Інформаційно-комунікаційну систему Кредитодавця, відповідно з цього моменту Кредитодавець повідомлений про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (Оферту) Кредитодавця щодо укладання Договору. Моментом підписання цього Договору є використання його Сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням Договору зі сторони Кредитодавця є формування на дання на ознайомлення Позичальнику Оферти, а також генерація та направлення Позичальнику Одноразового ідентифікатора. Підписанням Договору зі сторони Кредитодавця є направлення Кредитодавцем Позичальнику повідомлення, що містить Одноразовий ідентифікатор.
Кредитний договірукладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та умов договору, підписаний відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV4Х69М.
На умовах, встановлених договором, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" повинна надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» (п.1.1 договору).
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору:
Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 16000 грн 00 коп. одразу після укладення Договору, який має бути повернуто 21.12.2021. (п.1.2-1.3 договору).
Згідно п.1.4-1.7 позичальник в будь-який час протягом Дисконтного періоду дії Договору може збільшили суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. Повернення Кредиту в повному обсязі позбавляє права Позичальника отримати нові ТраншІ, а Договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. Загальна сума Кредиту за цим Договором складається з сум Кредиту (Траншів), отриманих протягом всього строку дії Договору. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Креди ту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. Кредитна лінія надається строком на 21 (двадцять один) днів від дати отримання Кредиту Позичальником (далі - Дисконтний період), а саме до 21.12.2021 р. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором.
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору строк Дисконтного періоду та, відповідно, строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавня активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду па умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена (п.1.8 договору).
Також, в зазначеному договорі сторони погодили порядок нарахування відсотків, строки повернення кредиту та нарахованих відсотків, права та обов`язки сторін, відповідальність за порушення умов договору та інші умови.
Відповідно до умов договору, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредитні кошти в сумі 22000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними дорученнями ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (а.с.38).
Вказане підтверджується довідкою АТ «Сенс банк», що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме підтверджено належність платіжної картки № НОМЕР_1 відповідачу та на яку 30.11.2021 зараховано 16000,00 грн та 11.12.2021 – 6000 грн.
Відповідно до поданого розрахунку, відповідач має заборгованість перед ТОВ ""Манівео швидка фінансова допомога", а саме загальна заборгованість за договором кредитної лінії № 869848079 станом на 22.02.2022 становить 62861,25 грн (21999,80 грн – заборгованість за тілом кредиту, 40861,45 грн - заборгованість за відсотками). (а.с.85-86).
28.11.2018 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс"" (фактор) було укладено договір факторингу №28/1118-01 та низка додаткових угод до нього, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. До фактора переходять всі права та обов`язки Клієнта за кредитним договором (а.с.46-49).
Згідно п.3.1.1 договору факторингу фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінасування сторони погоджують шляхом укладення додаткової угоди.
Згідно реєстру прав вимог до договору факторингу, одним з боржників за номером 3113 вказаний відповідач, як боржник за договором №869848079, сума боргу 62861,25 грн. Сума фінансування 7699,93 грн. Загальна сума фінансування 7840804,18 грн (а.с.59-60).
ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон плюс" 31.12.2023 підписали акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування у розмірі 7840804,18 грн за договором факторингу №28/1118-01 (а.с.61).
ТОВ "Таліон плюс" здійснило нарахування відсотків за договором на суму 747,99 грн, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.87). 
05.07.2024 між ТОВ "Таліон плюс" (клієнт) та ТОВ "Онлайн фінанс" (фактор) було укладено договір факторингу №05/0820-01, за яким Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (а.с.62-64).
Згідно п.3.1 договору факторингу фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо.
Згідно реєстру прав вимог до договору факторингу, одним з боржників за номером 18187 вказаний відповідач, як боржник за договором №869848079, сума боргу 63609,24 грн. Сума фінансування 3818981,17 грн (а.с.68-69).
Сума фінансування у розмірі 3818981,17 грн сплачена ТОВ "Онлайн фінанс" на користь ТОВ "Таліон плюс" (а.с.4670 зворот).
11.07.2025 між ТОВ "Онлайн фінанс" (клієнт) та ТОВ "Фінансова компанія Ейс"" (фактор) було укладено договір факторингу №11/07/25-Е, за яким Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною цього Договору. (а.с.47-50).
Згідно реєстру боржників до договору факторингу, одним з боржників за номером 1557 вказаний відповідач, як боржник за договором №869848079, сума боргу 63609,24 грн. Ціна продажу 5677850,80 грн (а.с.78-79).
ТОВ "Фінансова компанія Ейс"" сплатила ціну продажу ТОВ "Онлайн фінанс", що підтверджується доданими платіжними інструкціями (а.с.81-84)
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). 
Стосовно застосування позовної давності суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя, четверта статті 267 ЦК України).
При цьому, суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє в позові через необґрунтованість. Якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє в позові через сплив позовної давності в разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину."
Строк карантину неодноразово продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Тобто, карантин в Україні безперервно діяв у період з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб.
Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Законом України від 15.03.2022 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".
В подальшому, Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", які були затверджені Законами України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжувався.
Лише із набранням чинності Законом України від 14.05.2025 року №4434-IX "Про внесення змін до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності", а саме, 04.09.2025 року (через три місяці з дня, наступного за днем опублікування цього Закону), відновився перебіг строків позовної давності, які діяли до введення воєнного стану.
За таких обставин, враховуючи що строк виконання договору відповідно до його умов настав 21.12.2021 (кінцевий строк повернення вказаний в договорі), однак 3-х річний строк перебігу позовної давності розпочався з 04.09.2025, до суду позивач звернувся 04.05.2026, а тому твердження відповідача про сплив позовної давності в даному спорі є помилковими.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
Велика Палата Верховного суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.
Тобто за договором факторингу фактором має надаватися фінансова послуга, яка полягає в наданні коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (п. 6 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та фінансові компанії»), тобто грошові кошти мають передаватися клієнту в розпорядження і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту).
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сторони договору відступлення права вимоги, зокрема договору купівлі-продажу права вимоги, мають право на власний розсуд визначити ціну, за якою право вимоги продається, з огляду на реальну вартість права вимоги, що відступається (продається), яка може бути як більшою, так і меншою за номінальну вартість такої вимоги.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Звернувшись з цим позовом та обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ «ЕЙС» указувало на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача на підставі договорів факторингу, які були укладені відповідно 28.11.2018 року, 05.07.2020 року та 11.07.2025 року, а також на підставі додаткових угод, і реєстрів прав вимоги до укладених договорів факторингу.
Надавши оцінку наведеним обставинам, суд вважає що відсутні докази, які свідчать про перехід до ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №869848079 від 30.11.2021 року.
Підставою зміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20).
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведеної оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.
Згідно п.3.1.1 договору факторингу № 28/1118-01 фінансування - належна до сплати Клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінасування сторони погоджують шляхом укладення додаткової угоди. За умовами пункту 3.1.2 фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткових угод. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.
Доказів оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року стороною позивача не надано. Підписаний 31 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2022 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги за Договором факторингу № 28/1118-01 (а.с.61), не є належним доказом здійснення господарської операції або факту перерахування коштів, оскільки він є інформаційним документом для звірки даних бухгалтерського обліку, а не первинним документом.
У постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 910/1389/18 зазначено, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 1077 ЦКУ за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.
Усі укладені до договору факторингу від № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додаткові угоди не змінюють визначений самим договором порядок оплати: фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору.
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Отже, належні докази щодо підтвердження оплати договорів факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги входять до предмета доказування (наявність у ТОВ «ФК «ЕЙС» права вимоги) у цій справі, а обов`язок надати докази на підтвердження заявлених вимог покладено на позивача.
Таким чином, ураховуючи відсутність доказів оплати за всіма договорами факторингу, суд вважає, що позивачем не доведено факт набуття ним права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором кредитної лінії №869848079 від 30.11.2021 року.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 512-514,526,527,530,634,1054 ЦК України, ст. 12, 13, 141, 263-265, 273,274-279 ЦПК України, суд , 

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс"" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити. Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс"", 02094, вул. Юрія Поправки буд.6 каб. 13, м.Київ, код ЄДРПОУ 42986956.
Відповідач – ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.А.Смаль