Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2026  	Справа №607/11112/26 Провадження №2-о/607/339/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області
у складі головуючого судді Грицай К.М., 
за участю секретаря судового засідання Кійко С.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В : 
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 26 листопада 1986 року на ім`я « ОСОБА_2 ».
Обґрунтовуючи свою заяву заявник вказує на те, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії, однак йому було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із розбіжностями в написанні по батькові у його трудовій книжці, а саме, зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ». Причиною неправильного написання по батькові заявника у його трудовій книжці є невірний переклад з російської мови на українську, або помилка особи, яка заповнювала її. Дана неточність створює перешкоди для призначення пенсії. З цих підстав просить заяву задовольнити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.05.2026 відкрито окреме провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 19.06.2026.
16.06.2026 через систему «Електронний суд» надійшов відзив від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому він просив залишити заяву про встановлення юридичного факту без розгляду, оскільки із даної заяви вбачається, що встановлення факту заявнику необхідно для подальшого звернення до органів ПФУ для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме права на пенсію.
У судове засідання заявник не з`явився, проте у своїй заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити. 
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, проте у своєму відзиві просив проводити розгляд справи за його відсутності.
У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:
Паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 02 квітня 2003 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області на прізвище, ім`я, по батькові – ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області.
Реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 – НОМЕР_3 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , яке видане повторно 22.01.1999 Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ігровиця Тернопільського району Тернопільської області.
Трудова книжка серії НОМЕР_1 заповнена 26 листопада 1986 року, де вказано анкетні дані прізвище « ОСОБА_5 », ім`я « ОСОБА_6 », по батькові « ОСОБА_3 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
Згідно записів у трудовій книжці заявника, зазначений періоди служби в рядах ОСОБА_7 . Армії з 1984 року до 1986 рік.
Згідно довідки № 4/602, яка видана ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 07.04.2026, солдат у відставці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив військову службу в складі діючої армії з 09.12.1984 по 12.11.1986.
Також, згідно довідки № 98 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 від 08.05.2026, солдат у відставці ОСОБА_1 , 1966 р.н., проходив військову службу: строкова з 09.12.1984 по 12.11.1986; по мобілізації з 26.02.2022 по 26.03.2026.
Згідно заяви Головним управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області відмовлено ОСОБА_1 у призначені пенсії у зв`язку із розбіжностями у написанні по батькові у трудовій книжці та інших документах, які посвідчують його особу, а саме, зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

В силу п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Суд розглядає справи про встановлення фактів, а саме: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (пункти 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 вказаної постанови, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.
Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.
Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Суд встановив, що період служби, зазначений у трудовій книжці підтверджується наданими заявником документами, зокрема, довідками ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте по батькові власника трудової книжки, вказане російською мовою не збігається із даними паспорта заявника. 
Із досліджених письмових доказів вбачається, що розбіжності в написанні по батькові заявника виникли під час перекладу з російської мови на українську та носять лише формальний характер.
За встановлених обставин, суд дійшов переконання, що заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповненні першої сторінки трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнювалась відповідними посадовими особами, за дії яких заявник відповідати не може.
Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці та належне її оформлення, та при цьому не може бути підставою для виключення певних періодів її роботи з трудового стажу, що дає їй право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації установи не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань державного пенсійного забезпечення особи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період.
Факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору про право між заявником та заінтересованою особою із матеріалів справи не вбачається, окрім того, встановлення юридичного факту породжують для заявника юридичні наслідки та має суттєве значення.
Враховуючи вищенаведене та те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення та слід встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 26 листопада 1986 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 293, 294, 315-319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В :
Заяву – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка видана 26 листопада 1986 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення можу бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,ЄДРПОУ 14035769.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 19.06.2026.

Головуючий суддя    	К. М. Грицай