Справа № 505/1116/26 
Провадження № 2/505/2923/2026
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

11.06.2026 року м.Подільськ Одеської області
Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючої судді – Павловської Г.В. 
при секретарі – Марченко Н.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
В С Т А Н О В И В: 
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача  ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення з позовною заявою до суду до досягнення 23-х років, за умови продовження навчання. Стягнути з відповідача всі судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На сьогодні син досяг повноліття та є студентом Уманського національного університету, навчається на 4 курсі 41-сз групи факультету економіки і підприємництва першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, з денною формою здобуття вищої освіти, термін навчання з 01.02.2024 року по 30.06.2026 року.
Їхній спільний син потребує матеріальної підтримки зі сторони батька на час навчання, оскільки денна форма здобуття освіти позбавляє можливості працевлаштування, а вартість життя зростає, потрібно оплачувати проїзд до місця навчання, одяг, харчування, підручники.
Оскільки син навчається на денному відділенні, він не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.
Позивачка зазначила, що вона самостійно оплачує контракт за навчання, тому їй одній важко утримувати сина. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки проходить військову службу, є військовослужбовцем, інших дітей та осіб на утриманні у нього немає, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду.
Ухвалою суду від 10.04.2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
05.06.2026 року від представника відповідача – адвоката Кушніренко Т.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, який зареєстрований за вх.№10294, в якому представник відповідача просила позов задовольнити частково та стягнути с ОСОБА_5 на утримання сина аліменти у розмірі 1/6 частини від доходу, починаючи з моменту звернення з позовною заявою до 30.06.2026 року. Зменшити витрати на правничу допомогу до 3000,00 грн.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Дрогобецька Т.Ю. в судове засідання не з`явились, представник позивачки надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№10720 від 11.06.2026 про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник – адвокат Кушніренко Т.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 30.08.2003 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який було укладено 30.08.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис№ 186.
Згідно копії свідоцтва народження серії НОМЕР_2 від 15.07.2004 року відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - матір`ю. 
Згідно довідки про навчання від 31.03.2026 року за №13-06/63, виданої деканом Уманського національного університету Юрієм Цимбалюк, ОСОБА_4 дійсно є студентом 4 курсу 41-сз групи факультету економіки і підприємництва першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, денної форми здобуття вищої освіти Уманського національного університету. Термін навчання з 01.02.2024 року по 30.06.2026 року.
Згідно платіжної інструкції №0.0.4734409738.1 від 27.01.2026 року на виконання умов контракту позивачка здійснила платіж за навчання сина ОСОБА_4 у розмірі 14400,00 грн., отримувач Уманський національний університет.
Згідно копії довідки про доходи, долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву №81 від 21.05.2026 року, ОСОБА_2 , дійсно проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_3 , загальна сума доходу за період з 01.12.2025 по 31.05.2026 року становить 201296,66 грн.
Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.
Згідно ч.1 ст.199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, якщо вона продовжує навчання, але не більше ніж досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аліменти на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, стягуються до закінчення навчання або до досягнення особою двадцяти трьох років залежно від того, яка з цих обставин настане першою.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Такий правовий висновок Верховний Суд виклав в постановах від 5 лютого 2020 року у справі № 461/6882/16-ц та від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів неможливості надання відповідачем матеріальної допомоги позивачу на період навчання сина у розмірі частини його доходів, відповідачем не надано. 
Оскільки питання матеріальної допомоги між сторонами у позасудовому порядку не врегульовано, добровільно відповідач аліменти на час навчання не сплачує, тому з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку у розмірі, запропонованому позивачкою.
Твердження позивача про те, що відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставними, оскільки Сімейним законодавством не передбачено, що розмір аліментів, які стягуються на утримання повнолітньої дитини, зумовлений розміром прожиткового мінімуму,  ОСОБА_4 не є дитиною у віці від 6 до 18 років, ІНФОРМАЦІЯ_2 йому виповнилось 18 років.
Відповідно до ст. 191 СК аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Тому стягнення аліментів слід рахувати з 08.04.2026 року.
Позивачем заявлено клопотання про подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263, 264, 265, ЦПК України, ст.ст.198, 199 СК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду, з 08.04.2026 року та до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.
Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України. 
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Суддя Г.В.Павловська
Повне судове рішення складено 11.06.2026 року.