Справа № 463/7997/25
Провадження № 2/463/291/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі головуючого судді Мармаша В.Я.,
з участю секретаря судового засідання Цебрик Х.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник позивача звернувся до суду із позовом, яким просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2022 по 31.07.2025 в розмірі 11 357,12 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові», Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у м. Львові. 01.07.2021 між Львівським комунальним підприємством «Господар» в особі директора Таракулова В.Е. та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцям квартири відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 . Відповідач належним чином не сплачував послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.09.2022 по 31.07.2025, внаслідок чого станом виникла заборгованість у розмірі 11 357,12 грн. Жодних актів-претензій від відповідача протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що також є одним з доказів належного виконанням своїх обов`язків ЛКП «Господар». У зв`язку із наведеним звернувся до суду із позовом, який просить задовольнити.
Ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Зазначена ухвала скерована сторонам для відома. Крім цього, відповідачу скеровувався позов з додатками на адресу її проживання та реєстрації, яка підтверджена інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби. 
Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому зазначає, що позивачем, окрім іншого, нараховано відповідачу заборгованість за здійснення прибирання прибудинкової території. Проте, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 та ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з прибирання прибудинкової території може бути включена до складу (тарифу) витрат з управління багатоквартирним будинком, якщо така територія за даними Державного земельного кадастру знаходиться у власності або користуванні співвласників або співвласниками за погодженням з органом місцевого самоврядування визначено межі та площі території, яку вони згодні утримувати.
Водночас позивачем не надано відомостей, що прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за даними Державного земельного кадастру знаходиться у власності або користуванні його співвласників або співвласники визначили межі та площу території, яку вони згодні утримувати.
Таким чином, включення позивачем до складу послуг з управління багатоквартирним будинком витрат з прибирання прибудинкової території є незаконним.
Згідно з п. 10 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 ціна послуги з управління становить 5, 90755 грн (з ПДВ) ( на місяць за 1 м2 загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 5,73549 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 0,17206 грн на місяць.
Крім того, згідно вказаного пункту Договору, додаткового мешканцями оплачуються послуги згідно укладених управителем з підрядними організаціями окремих договорів: на вивезення твердих побутових відходів (збирання, зберігання, Документ сформований в системі перевезення), на технічне обслуговування ліфтів, освітлення місць загального користування, обслуговування загально-будинкових засобів обліку води, електро та теплоенергії, ліквідація наслідків аварійних ситуацій у внутрішньо-будинкових мережах у вечірній та нічний час з 17:15 до 08:00, дератизація (дезінсекція).

Як зазначено у п. 10 цього Договору, вартість цих послуг розраховується кожного місяця окремо, виходячи з фактичної вартості кожної послуги за відповідних місяць З наведеного вище вбачається, що такі додаткові послуги як освітлення місць загального користування, вивезення твердих побутових відходів та дератизація не входять до складу тарифу на послуги з управління багатоквартирним будинком, а нарахування плати за такі послуги повинно здійснюватися окремо виходячи з фактичної вартості кожної послуги за відповідних місяць.
Однак, як вбачається з Розрахунку вартості тарифу за надання послуг з управління будинком (долученого до позову), позивач включив до складових тарифу на послуги з управління багатоквартирним будинком витрати з освітлення місць загального користування, вивезення твердих побутових відходів та дератизація. Позивачем у порушення п. 10 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 не проведено нарахування додаткових послуг (освітлення місць загального користування, вивезення твердих побутових відходів та дератизація) окремо, виходячи з фактичної вартості кожної послуги за відповідних місяць.
Тобто, фактично позивач здійснює щомісячне нарахування плати за вказані додаткові послуги незалежно від фактичного обсягу їх надання та без підтвердження реальних витрат у відповідному місяці.
З Розрахунку вартості тарифу за надання послуг з управління будинком вбачається, що позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості за: витрати з прибирання сходової клітки, витрати з прибирання прибудинкової території, витрати з освітлення місць загального користування (МЗК), електроенергія МЗК, обслуговування димовентканалів, обслуговування систем водопостачання та водовідведення, обслуговування поточного ремонту, витрати з дератизації, вивіз твердих побутових відходів (ТПВ).
Однак, матеріали справи не містять актів наданих послуг з дератизації, актів виконаних робіт з обслуговування систем водопостачання та водовідведення, актів оглядів будинку та димовентканалів, відомостей про здійснення витрат на закупівлю електроенергії, актів наданих послуг з вивезення ТПВ за період з 01.09.2022 по 31.07.2025. Тобто, документів на підтвердження фактично наданих послуг, стягнення заборгованості за якими є предметом цього позову.
Водночас наданий позивачем Розрахунок вартості тарифу за надання послуг з управління будинком не можна вважати належним доказами на підтвердження факту та обсягу надання відповідних комунальних послуг. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню..
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_4 , однак у вказаній квартирі не проживає. Відповідач фактично проживає з 01.07.2019 у квартирі АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідними актами.
Оскільки відповідач у квартирі за адресою АДРЕСА_1 не проживає, він не користується жодними житлово-комунальними послугами за цією адресою. Відтак не може стягуватися плата за послуги, які відповідачу реально не надавалися та ним не споживалися.
Відповідач звертався до ЛКП «Господар» із заявою про зупинення нарахування плати за послуги утримання будинку та прибудинкової території, оскільки він не проживає за адресою АДРЕСА_1 та не користується комунальними послугами. Однак, відповіді на таку заяву відповідач не отримав. Також відповідач є особою з інвалідністю I групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК № 739382, а відтак, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому зазначається, що Кабінетом Міністрів України не було розроблено порядку передачі у власність прибудинкової території згідно того положення, на яке посилається Відповідач.
Окрім цього, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Отже, вказаний закон імперативно відносить прибудинкову територію до спільного майна багатоквартирного будинку, щодо якого існує спільна сумісна власність співвласників цього будинку.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Зокрема до житлово-комунальних послуг належать: 1. житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: 
1. забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2. комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 05.09.2018 р. №712, а саме пунктом 12 для належного утримання будинку управитель повинен складати план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, щодо проведення дезінсекцій та дератизацій, поточного ремонту та інших заходів.
Відповідно до пункту 18 вище згаданої постанови управитель проводить аварійно-відновні роботи у випадку виникнення аварії, зокрема пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, а у разі, коли управитель здійснює обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем відповідно до пункту 11 цих Правил (пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем).
Стосовно освітлення місць загального користування, то абз. 6 ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг.
Отже, можна зробити висновок, що згадані вище послуги, які надаються ЛКП «Господар" входять до складу послуг з управління багатоквартирним будинком для належного утримання будинку. Окрім цього, для надання таких послуг управитель зобов`язаний укладати відповідні договори з безпосередніми виконавцями послуг, останні у свою чергу формують вартість надання послуг та надають розрахунки управителю за своїми тарифами. Тому, управитель здійснює нарахування оплати за послуги на утримання будинку відповідно до тарифів розрахованих безпосередніми виконавцями послуг та актів виконаних робіт.
Від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив. Прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не передана у власність або користування співвласників будинку. Водночас, співвласники будинку не визначали межі та площу території, яку вони згодні утримувати. У Договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 також не визначено межі та площі такої території.
З огляду на викладене, включення відповідачем до складу тарифу з управління багатоквартирним будинком витрат на прибирання прибудинкової території не відповідає вимогам ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Згідно з п. 10 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , ціна послуги з управління становить 5,90755 грн (з ПДВ) на місяць за 1 м2 загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 5,73549 грн відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території, що міститься у додатку 5 до цього договору; винагороду управителю в розмірі 0,17206 грн на місяць.
Додатково мешканцями оплачуються послуги згідно з укладених управителем з підрядними організаціями окремих договорів: на вивезення твердих побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення), на технічне обслуговування ліфтів, освітлення місць загального користування, обслуговування загально-будинкових засобів обліку води, електро- та теплоенергії, ліквідація наслідків аварійних ситуацій у внутрішньо-будинкових мережах у вечірній та нічний час з 17:15 до 08:00, дератизація (дезінсекція).
Вартість цих послуг розраховується кожного місяця окремо, виходячи з фактичної вартості кожної послуги за відповідних місяць. З наведених вище положень Договору вбачається, що управитель здійснює нарахування: за послугу з управління (витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку) за встановленим тарифом з розрахунку за 1м2 площі приміщення, що належить співвласнику; за послуги з вивезення твердих побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення), на технічне обслуговування ліфтів, освітлення місць загального користування, обслуговування загально-будинкових засобів обліку води, електро- та теплоенергії, ліквідація наслідків аварійних ситуацій у внутрішньо-будинкових мережах у вечірній та нічний час з 17:15 до 08:00, дератизація (дезінсекція).
Отже, витрати на освітлення місць загального користування, вивезення твердих побутових відходів та дератизацію є додатковими послугами, нарахування за які повинно здійснюватися окремо, виходячи з фактичної вартості та обсягу кожної послуги у відповідному місяці.
За умови дотримання управителем положень Закону та Договору, у квитанціях на оплату послуг повинні бути окремо зазначена кожна з таких послуг: послуги з управління багатоквартирним будинком; витрати з освітлення місць загального користування; вивезення твердих побутових відходів; дератизація.
Водночас у порушення п. 10 Договору, позивач не здійснює окремого нарахування зазначених додаткових послуг, а включає їх вартість до складової тарифу на послуги Документ сформований в системі з управління (витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку).
Тобто нарахування за такі послуги проводиться позивачем незалежно від фактичного обсягу їх надання та без підтвердження реальних витрат у відповідному місяці.
Із долученого позивачем Розрахунку вартості тарифу за надання послуг з управління будинком за адресою: АДРЕСА_6 вбачається, що заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.09.2022 по 31.07.2025 за такі послуги: витрати з прибирання сходової клітки, витрати з прибирання прибудинкової території, витрати з освітлення місць загального користування (МЗК), електроенергія МЗК, обслуговування димовентканалів, обслуговування систем водопостачання та водовідведення, обслуговування поточного ремонту, витрати з дератизації, вивіз твердих побутових відходів (ТПВ).
Зі змісту наданих позивачем актів неможливо встановити, що вивіз сміття здійснювався за адресою: на АДРЕСА_1 (зазначено лише загальних обсяг сміття всіх багатоквартирних будинків). Крім того, відсутні акти за січень – липень 2025 року.
Доказів (актів наданих послуг) на підтвердження інших послуг, заборгованість за якими заявлено до стягнення з відповідача, позивачем не надано. Слід наголосити, що саме по собі існування договорів між позивачем та підрядними організаціями не підтверджує факту надання відповідних послуг конкретному багатоквартирному будинку.
За таких обставин позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факту надання послуг у заявленому обсязі та за спірний період, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають.
З відповіді на заперечення, яке надійшло від представника позивача, вбачається, що прибудинкова територія є невід`ємною складовою спільного майна багатоквартирного будинку, а її утримання є складовою обов`язку співвласників щодо належного утримання такого майна.
Посилання відповідача на ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не може бути підставою для звільнення від оплати відповідних витрат, оскільки зазначена норма регулює питання визначення меж та правового режиму земельної ділянки, але не скасовує обов`язку забезпечення належного санітарного стану території, яка фактично використовується для обслуговування багатоквартирного будинку.
Окрім цього, відсутність оформлення права власності або користування на земельну ділянку не припиняє обов`язку співвласників щодо утримання спільного майна та не звільняє їх від обов`язку оплачувати фактично надані послуги. Водночас управитель, відповідно до вимог законодавства та характеру послуги з управління, зобов`язаний забезпечувати належний санітарний та технічний стан як внутрішньобудинкових приміщень, так і території, прилеглої до будинку, незалежно від формального оформлення прав на земельну ділянку.
Таким чином, включення витрат на утримання прибудинкової території до складу послуги з управління багатоквартирним будинком є правомірним, і відповідає фактично наданим послугам.
Відповідач у своїх запереченнях зазначає, що витрати на освітлення місць загального користування, вивезення твердих побутових відходів та проведення дератизації є виключно додатковими послугами, які підлягають оплаті окремо, виходячи з фактичного обсягу їх надання, та не можуть включатися до складу тарифу на послугу з управління багатоквартирним будинком.
Зазначені доводи є помилковими, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства та не відповідають правовій природі послуги з управління багатоквартирним будинком.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 05.09.2018 р. №712, а саме пунктом 12 для належного утримання будинку управитель повинен складати план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, щодо проведення дезінсекцій та дератизацій, поточного ремонту та інших заходів.
Для надання таких послуг управитель зобов`язаний укладати відповідні договори з безпосередніми виконавцями послуг, останні у свою чергу формують вартість надання послуг та надають розрахунки управителю за своїми тарифами. Тому, управитель здійснює нарахування оплати за послуги на управління будинку відповідно до тарифів розрахованих безпосередніми виконавцями послуг та актів виконаних робіт.
Сам факт того, що управитель укладає договори з підрядними організаціями для виконання окремих робіт, є звичайною практикою та не змінює правової природи цих витрат. У такому випадку управитель організовує надання комплексної послуги з управління будинком, а залучення третіх осіб є лише способом виконання його обов`язків перед співвласниками. Позиція відповідача про те, що кожна складова витрат повинна нараховуватися виключно окремо та лише на підставі щомісячних актів, є помилковою, оскільки фактично зводить послугу з управління до окремих розрізнених робіт, тоді як за законом ця послуга є комплексною.
Отже, доводи відповідача щодо обов`язковості виключно окремого нарахування кожної послуги є необґрунтованими, не відповідають законодавству та спрямовані на формальне заперечення нарахувань, без урахування фактичного надання послуг.
Зазначає, що надані позивачем документи підтверджують здійснення відповідних робіт, їх системний характер та понесення витрат позивачем як управителем. Водночас відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу того, що відповідні послуги фактично не надавалися або надавалися неналежним чином, а також не подав жодного акта-претензії. Таким чином, заперечення відповідача зводяться виключно до формального заперечення доказів позивача.
Ухвалою суду від 10.06.2026 в задоволені клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторіну цивільній справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги– відмовлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вирішує розглядати справу на підставі наявних у ній доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи (позовній заяві), в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.
Згідно зі ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 365 від 08.06.2007 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у житлових будинках м. Львова.
01.07.2021 між Львівським комунальним підприємством «Господар» в особі директора Таракулова В.Е. та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено Договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 . 
Відповідач є власником квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку. Крім цього, він зареєстрований у встановленому законом порядку за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою № 17 з місця проживання про склад сім`ї та прописку та інформацією наданою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області (а.с. 23). 
Для здійснення оплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_6 , відповідачу відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Заперечуючи позовні вимоги, відповідач посилався на те, що позивачем не надано відомостей, що прибудинкова територія багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за даними Державного земельного кадастру знаходиться у власності або користуванні його співвласників або співвласники визначили межі та площу території, яку вони згодні утримувати. 
Проте, відповідно до положень згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Отже, вказаний закон імперативно відносить прибудинкову територію до спільного майна багатоквартирного будинку, щодо якого існує спільна сумісна власність співвласників цього будинку.
Окрім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Зокрема до житлово-комунальних послуг належать: 
1. житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 05.09.2018 р. №712, а саме пунктом 12 для належного утримання будинку управитель повинен складати план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, щодо проведення дезінсекцій та дератизацій, поточного ремонту та інших заходів.
Відповідно до пункту 18 вище згаданої постанови управитель проводить аварійно-відновні роботи у випадку виникнення аварії, зокрема пошкодження несучих, огороджувальних та несучоогороджувальних конструкцій будівлі, а у разі, коли управитель здійснює обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем відповідно до пункту 11 цих Правил (пошкодження, вихід з ладу, відмова, неможливість експлуатації внутрішньобудинкових систем).
Положеннями абз. 6 ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний укласти з виконавцем послуги з постачання електричної енергії договір про постачання електричної енергії для освітлення місць загального користування, живлення ліфтів та забезпечення функціонування іншого спільного майна багатоквартирного будинку, забезпечувати виконання умов цього договору та контроль якості цих послуг.
Таким чином згадані вище послуги, які надаються ЛКП «Господар" входять до складу послуг з управління багатоквартирним будинком для належного утримання будинку. Окрім цього, для надання таких послуг управитель зобов`язаний укладати відповідні договори з безпосередніми виконавцями послуг, останні у свою чергу формують вартість надання послуг та надають розрахунки управителю за своїми тарифами. Тому, управитель здійснює нарахування оплати за послуги на утримання будинку відповідно до тарифів розрахованих безпосередніми виконавцями послуг та актів виконаних робіт.
На підтвердження надання вказаних послуг позивачем до відповіді на відзив надано вибірково наступні докази:
1. дератизація – акти приймання-передачі наданих послуг за період з вересня 2022 року по жовтень 2024 року, січень-серпень 2025 року. Однак, зі змісту цих актів неможливо встановити, що дератизація проводилася саме у будинку АДРЕСА_1 (зазначено лише загальну площу всіх багатоквартирних будинків).
2. обслуговування димовентканалів – акти-рахунки приймання-передачі наданих послуг за період серпень, грудень 2023 року, січень, грудень 2024 року та березень, липень 2025 року; 
3. вивіз твердих побутових відходів – акти здачі-приймання робіт за період з вересня 2022 по грудень 2024 року.
Суд вважає доведеним той факт, що позивачем надаються відповідачу послуги згідно умов договору, останній несе відповідні витрати, на підтвердження чого суду надано докази. У свою чергу, відповідач жодних актів-претензій щодо надання таких не заявляв.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
А тому заперечення відповідача не підтверджуються жодними доказами.
Окрім цього, дійсно, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» від 05.09.2018 р. №712, а саме пунктом 12 для належного утримання будинку управитель повинен складати план здійснення заходів з утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, щодо проведення дезінсекцій та дератизацій, поточного ремонту та інших заходів.
З відзиву на позов вбачається, що для надання таких послуг управитель зобов`язаний укладати відповідні договори з безпосередніми виконавцями послуг, останні у свою чергу формують вартість надання послуг та надають розрахунки управителю за своїми тарифами. Тому, управитель здійснює нарахування оплати за послуги на управління будинку відповідно до тарифів розрахованих безпосередніми виконавцями послуг та актів виконаних робіт.
Дійсно, сам факт того, що управитель укладає договори з підрядними організаціями для виконання окремих робіт не змінює правової природи цих витрат. У такому випадку управитель організовує надання комплексної послуги з управління будинком, а залучення третіх осіб є лише способом виконання його обов`язків перед співвласниками. Позиція відповідача про те, що кожна складова витрат повинна нараховуватися виключно окремо та лише на підставі щомісячних актів, є помилковою, оскільки фактично зводить послугу з управління до окремих розрізнених робіт, тоді як за законом ця послуга є комплексною.
Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с. 24), відповідач не сплачував витрати за житлово-комунальні послуги, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого за період з 01.09.2022 по 31.07.2025 виникла заборгованість у розмірі 11 357,12 грн. 
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому право прямо відповідає визначених п. 4 ч. 2 ст. 7 Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.
Оскільки виконавцем послуг є ЛКП «Господар», який несе витрати з утримання будинку і прибудинкової території, надає послуги відповідачу згідно договору, а тому остання повинна сплачувати житлово-комунальні послуги.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є підставними, відповідачем не спростовані, а тому позов підлягає до задоволення. 
Відповідно до частин першої, другої статті 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.
Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Як вбачається із копії довідки до акта огляду серії 12 ААВ №739382,  ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи безтерміново.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, а тому слід компенсувати позивачу ЛКП «Господар» судовий збір, сплачений при поданні позову до суду, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, суд -

у х в а л и в :

позов - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість в розмірі 11 357,12 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень двадцять копійок).
Компенсувати понесені Львівським комунальним підприємством «Господар» судові витрати в розмірі 3 028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Текст рішення складено та підписано суддею 18.06.2026.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: Львівське комунальне підприємство «Господар», місцезнаходження: 79010, м. Львів, вул. Личаківська, 75, Код ЄДРПОУ 20822324; 
відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: Мармаш В. Я.