П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
11 червня 2026 року 	 	справа 160/22474/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 (суддя Коренев А.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укрпошта" про надання відповіді на запит

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.08.2025 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Акціонерного товариства "Укрпошта", в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у безпідставному ненаданні відповіді на запит на інформацію (згідно пункту 3 частини 2 статті 23 Закону України “Про доступ до публічної інформації”), відповідно до поставлених питань у запиті на інформацію від 02.07.2025;
- визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у безпідставній відмові в задоволенні запиту на інформацію (згідно пункту 1 частини 2 статті 23 Закону України “Про доступ до публічної інформації”), відповідно до поставлених питань у запиті на інформацію від 24.07.2025;
- зобов`язати надати відповідь на запит на інформацію від 02.07.2025, відповідно до поставлених питань у запиті на інформацію від 02.07.2025 у п`ятиденний строк передбачений частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації";
- зобов`язати надати відповідь на запит на інформацію від 24.07.2025, відповідно до поставлених питань у запиті на інформацію від 24.07.2025 у п`ятиденний строк передбачений частиною 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність щодо неналежного розгляду запитів на інформацію від 02.07.2025 та від 24.07.2025; зобов`язано повторно розглянути запити на інформацію від 02.07.2025 та від 24.07.2025; в іншій частині позовних вимог відмовлено. Прийняте рішення суд мотивував тим, що Акціонерне товариство «Укрпошта» є розпорядником публічної інформації відповідно до пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а відповідь відповідача не по суті запиту є неправомірною відмовою в наданні інформації у розумінні частини 2 статті 22 цього Закону.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Укрпошта» просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилаються на те, що суд першої інстанції помилково відніс запитувану позивачем інформацію до публічної інформації, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що Акціонерне товариство «Укрпошта» не є суб`єктом владних повноважень, а є юридичною особою приватного права; що запитувана інформація стосується конкретних поштових відправлень і містить персональні дані, а не інформацію щодо умов постачання послуг та цін на них. Створення затребуваної інформації не властиве для правовідносин, пов`язаних з публічною інформацією. Спір є цивільно-правовим і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Відповідь на звернення позивача була надана у межах строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», а посилання на шестимісячний строк, передбачений пунктом 107 Правил надання послуг поштового зв`язку та статтею 32 Закону України «Про поштовий зв`язок», є правомірним.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.
Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції в цій частині рішення суду першої інстанції не перевіряється.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
ОСОБА_1 18.06.2025 отримала від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області податкову вимогу від 10.06.2025 та рішення про опис майна у податкову заставу. У зв`язку з необхідністю з`ясування обставин направлення та вручення поштової кореспонденції від контролюючого органу, позивачка направила запити до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, у відповідь на які отримала копії поштових документів щодо відправлення № 5193112455559 та копію списку згрупованих відправлень № 16122024 від 16.12.2024.
Позивачка 02.07.2025 надіслала на електронну адресу Акціонерного товариства «Укрпошта» запит на інформацію, у якому просила надати вичерпну інформацію щодо поштового відправлення № 5193112455559, зокрема: тип відправлення, яке відділення прийняло та мало вручити лист, які заходи вживалися для сповіщення адресата, причини невручення, деталізований трекінг, копії документів щодо відправлення тощо. Відповідь на цей запит у встановлений строк надана не була.
Повторно 24.07.2025 позивачка надіслала запит на інформацію, у якому додатково просила надати інформацію щодо відправлення (ШКІ) 0600993632225 або 0600993632226 списку згрупованих відправлень №16122024 від 16.12.2024.
Листом №1853-І-2025072510074-В/2025072510072 від 28.07.2025 відповідач повідомив позивачку, що з огляду на те, що з моменту приймання зазначених відправлень у відділенні поштового зв`язку до пересилання пройшло понад 6 місяців, Акціонерне товариство «Укрпошта» не має можливості провести перевірку порядку пересилання та вручення відправлень, з посиланням на пункт 107 Правил надання послуг поштового зв`язку та статтю 32 Закону України «Про поштовий зв`язок».
Відповідно до статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі — Закон № 2939-VI).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №10-р від 10.01.2002 «Про національного оператора поштового зв`язку» функції національного оператора поштового зв`язку покладено на акціонерне товариство «Укрпошта». Таким чином, відповідач є суб`єктом господарювання, наділеним спеціальними правами, а отже, є розпорядником публічної інформації у розумінні пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що запитувана позивачем інформація не є публічною, оскільки стосується конкретних поштових відправлень, а не умов постачання послуг та цін на них, колегія суддів зазначає наступне.
Інформація щодо порядку пересилання, вручення або невручення конкретного поштового відправлення є інформацією, що безпосередньо стосується умов надання (постачання) послуг поштового зв`язку. Порядок приймання, обробки, пересилання та вручення поштових відправлень визначається Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, та є невід`ємною складовою умов надання послуг поштового зв`язку. Відомості про рух конкретного поштового відправлення (трекінг, статуси, дати обробки) є задокументованою інформацією, що створюється в процесі надання послуги поштового зв`язку та знаходиться у володінні оператора поштового зв`язку.
Таким чином, запитувана позивачкою інформація охоплюється поняттям «інформація щодо умов постачання послуг» у розумінні пункту 4 частини 1 статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а Акціонерне товариство «Укрпошта» є розпорядником такої інформації.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що запитувана інформація містить персональні дані та захищена таємницею поштових відправлень, колегія суддів зазначає, що позивачка є адресатом (одержувачем) спірних поштових відправлень і запитує інформацію щодо кореспонденції, направленої саме на її адресу. Запит стосується інформації про поштові відправлення, адресовані безпосередньо позивачці, а тому обмеження, пов`язані із захистом персональних даних третіх осіб та таємницею листування, у даному випадку не застосовуються.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.
Оскільки Акціонерне товариство «Укрпошта» є розпорядником публічної інформації у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а спір стосується оскарження бездіяльності розпорядника інформації у частині доступу до публічної інформації, дана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Доводи апелянта про те, що він не є суб`єктом владних повноважень, не спростовують цього висновку, оскільки пункт 7 частини 1 статті 19 КАС України прямо передбачає юрисдикцію адміністративних судів щодо спорів із розпорядником публічної інформації незалежно від його організаційно-правової форми.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що запити позивачки були розглянуті як звернення громадян у межах строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», колегія суддів зазначає, що позивачка чітко визначила свої звернення як запити на інформацію відповідно до статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Розпорядник інформації не має права самостійно перекваліфіковувати запит на інформацію у звернення громадянина та застосовувати інший порядок і строки розгляду. Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження, про що повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не надав відповіді на запит від 02.07.2025 у встановлений законом строк, а на запит від 24.07.2025, який складався з 10 пунктів, надав лише загальну відповідь про неможливість провести перевірку, не відповівши по суті на жодне з поставлених питань. Згідно з частиною 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Щодо посилання апелянта на пункт 107 Правил № 270 та статтю 32 Закону України «Про поштовий зв`язок» як на підставу для відмови у наданні інформації, колегія суддів зазначає, що зазначені норми регулюють порядок подання заяв про розшук поштових відправлень та звільнення оператора поштового зв`язку від відповідальності, а не порядок надання відповідей на запити на публічну інформацію. Шестимісячний строк, передбачений цими нормами, стосується заяв про розшук поштових відправлень та претензій щодо неналежного надання послуг, а не запитів на інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації». Підстави для відмови у задоволенні запиту на інформацію вичерпно визначені частиною 1 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», і спливу шестимісячного строку для подання заяв про розшук серед них не передбачено.
Також колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 16 березня 2023 року за результатами розгляду справи № 380/15492/21, відповідно до яких в будь-якому випадку при розгляді запиту на інформацію розпорядник інформації повинен керуватися принципом добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до вирішення питання, а максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зазначений правовий висновок Верховного Суду відповідно до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування судами при розгляді подібних правовідносин.
Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п.п. 29– 30 рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994). При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (див. пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).
Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Акціонерне товариство «Укрпошта» є розпорядником публічної інформації та неналежним чином розглянув запити позивачки від 02.07.2025 та від 24.07.2025, допустивши протиправну бездіяльність, та що достатнім способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача повторно розглянути зазначені запити на інформацію.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрпошта" залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 11.06.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко