ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
м. Київ
30.04.2026	Справа № 910/1542/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Герасименко О.В., розглянувши у закритому судовому засіданні справу №910/1542/26 за позовом Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_1) до Приватного акціонерного товариства «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_2) про стягнення грошових коштів, за участі представників позивача ОСОБА_1. відповідача ОСОБА_2.
ОПИСОВА ЧАСТИНА
1. СУТЬ СПОРУ.
1.1. Позивач звернувся до суду з позовом для стягнення неустойки у зв`язку із порушенням відповідачем строків поставки товару та поставки неякісного товару.
2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
2.1. 26.04.2024 між Державним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_4» (замовник) та Приватним акціонерним товариством «ІНФОРМАЦІЯ_3» (постачальник) укладено Державний Контракт (Договір) про закупівлю НОМЕР_1 (далі - Договір).
2.2. ДПУ ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_4» в межах Державний Контракт (Договір) про закупівлю НОМЕР_1 від 26.04.2024 зроблено заявку №R000245 від 26.04.2024 щодо поставки товару (ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.
2.3. Відповідно до п. 4.7 Договору право власності на Товар переходить від ПОСТАЧАЛЬНИКА до ОТРИМУВАЧА після прийняття ОТРИМУВАЧЕМ Товару та підписання всіх документів згідно з розділом 6 цього Договору.
2.4. Згідно з п 4.8. усі витрати пов`язані із транспортуванням (включаючи завантаження та розвантаження Товару (крім кінцевого розвантаження на складі ОТРИМУВАЧА), перебування транспорту на митницях під час проходження митних процедур тощо), доставкою Товару до пункту призначення здійснюється за рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА.
2.5. Крім того, п.4.9 встановлено, ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний забезпечити схоронність Товару протягом усього періоду його транспортування, включаючи період його зберігання на складах, до моменту передання права власності на Товару ОТРИМУВАЧУ.
2.6. ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_3», як постачальник, відповідні підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_6, як отримувачі, та ДПУ ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_4», як замовник, підписали акт приймання товару, Акт №387 від 24.07.2024 (ІНФОРМАЦІЯ_8 з ПДВ);
2.7. Представником органу контролю складено Акт №3 приймання контролю товару за якістю від 08.08.2024.
2.8. ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_3», як постачальник, відповідні підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_6, як отримувачі, та ДПУ ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_4», як замовник, підписали акти приймання товару, а саме:
Акт №812 від 23.08.2024 (ІНФОРМАЦІЯ_9 з ПДВ);
Акт №501 від 11.09.2024 (ІНФОРМАЦІЯ_10 з ПДВ.
2.9. ДПУ ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_4» пред`явлено ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» претензію №2165/06/2043-2024 від 10.12.2024 щодо сплати неустойки в сумі 2 377 188,00 грн як способу майнової відповідальності.
2.10. ДПУ ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_4» пред`явлено ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» повідомлення - вимогу №2165/510/06-2025 від 18.07.2025 щодо сплати штрафної санкції в сумі ІНФОРМАЦІЯ_26 за неякісний товар і порушення строків виконання зобов`язання.
2.11. Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» стало правонаступником Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_4», що вбачається, зокрема, з Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про реорганізацію державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_4» № 281 від 02.05.2025, Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про затвердження передавального акта приймання-передачі справ, документів та майна державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_4».
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
3.1. Предметом позову є стягнення ІНФОРМАЦІЯ_11 за порушення строків поставки понад 7 днів).
3.2. Юридичними підставами позову є статті 509, 525, 526, 530, 549, 610, 627, 712 Цивільного кодексу України.
3.3. Фактичними підставами позову є порушення відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за Державним Контрактом (Договір) про закупівлю НОМЕР_1 від 26.04.2024.
4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.
4.1. Відповідач, заперечуючи щодо позову, просить суд:
- відмовити у стягненні пені в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_12 через дію форс-мажорних обставин;
- відмовити позивачу у стягненні штрафу ІНФОРМАЦІЯ_13 повністю, як такий, що нарахований безпідставно.
5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.03.2026.
5.2. 12.03.2026 суд постановив проводити розгляд справи у закритих засіданнях та відкласти підготовче засідання на 19.03.2026.
5.3. 19.03.2026 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 02.04.2026.
5.4. 02.04.2026 суд постановив оголосити перерву у судовому засіданні до 21.04.2026.
5.5. 21.04.2026 суд постановив оголосити перерву у судовому засіданні до 30.04.2026.
5.6. під час обговорення матеріалів справи постало питання можливості застосування права суду зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (неустойки).
5.7. У судовому засіданні 30.04.2026, відповідно до положень статей 233, 240 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено представників учасників справи, коли буде складено повне судове рішення.
6. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:
- Чи порушення відповідачем зобов`язання за Договором в частині поставки товару?
- Чи правомірно позивачем нараховано пеню та штраф?
6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на запитання, а відповідач навпаки.
7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ/ВІДСУТНІСТЬ ПОРУШЕНЬ.
7.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
7.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).
7.3. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
7.4. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
7.5. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).
7.6. Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити замовнику ІНФОРМАЦІЯ_14), найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК яких визначені в Специфікації (Додаток №1) (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID: UA-2024-03-15-011648-a), а замовник - прийняти та оплатити Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
7.7. Згідно з пунктом 4.1 Договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку Товару за цим Договором не пізніше строку, визначеного у Специфікації (Додаток №1), але у будь-якому випадку в строк, визначений замовником у заявці на поставку, складеній замовником за формою, визначеною у Додатку №2 до цього Договору.
7.8. Відповідно до пункту 5.1 Договору постачальник не менше ніж за 2 (два) робочих дні до дати запланованої відправки товару в пункт призначення зобов`язаний надати замовнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим Договором, у сканованому вигляді засвідчені копії наступних документів:
- повідомлення довільної форми про готовність до відвантаження, кількість транспортних засобів, очікувану дату і час прибуття; 
- декларацію постачальника про відповідність товару за формою, визначеною Додатком А2 до ДСТУ ISO/IEC 17050-1:2006; 
- гарантійний лист постачальник щодо відповідності товару медичним вимогам безпеки для здоров`я і життя людини згідно з чинним законодавством України протягом всього гарантійного строку експлуатації та зберігання, при дотриманні споживачем умов та правил експлуатації та зберігання товару; 
- гарантійний лист ПОСТАЧАЛЬНИКА щодо взяття на себе зобов`язання протягом гарантійного строку усунути виявлені дефекти у погоджений Сторонами строк у разі, коли вони не є наслідком порушення правил експлуатації або зберігання товару; 
- сертифікати відповідності, якщо їх отримання є обов`язковим згідно з чинним законодавством (оригінали або завірені копії); 
- документ, який визначає повноваження представника постачальник на здійснення представництва під час приймального контролю товару за якістю (довіреність тощо).
7.9. Відповідно до пункту 5.2 Договору протягом 1 (одного) робочого дня після отримання документів, зазначених у пункті 5.1 цього Договору (не враховуючи день надання таких документів), замовник перевіряє копії наданих постачальником документів та підтверджує постачальник готовність отримувача прийняти поставку або надає свої зауваження. Таке підтвердження або зауваження направляються постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим Договором. У разі надання замовником зауважень до наданих постачальником документів або відомостей, що вказані в них, постачальник не має права поставляти товар. Зауваження до документів постачальника підлягають усуненню і повторному погодженню з замовником. Прострочення поставки із зазначених у цьому пункті причин вважається простроченням з вини постачальника. 
7.10. Пунктом 6.1 Договору визначено, що товар за кількістю поставляється отримувачу після приймального контролю (якості) представниками Центрального управління контролю якості ІНФОРМАЦІЯ_1.
7.11. Відповідно до пункту 6.3 Договору разом з товаром постачальник надає отримувачу наступні документи: 
- 3 (три) оригінала акта приймального контролю (якості) Товару, що підтверджує одержання Товару відповідної якості, що відповідає вимогам Договору та який оформлений та підписаний відповідно до Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що затверджений наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 19 липня 2017 року № 375 (зі змінами);
- оформлені Оголошення, Повідомлення та Посвідчення із вказанням фактичної кількості Товару, що прийнятий на облік отримувачем, відповідно до Додатку 1 до Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб ІНФОРМАЦІЯ_16 (пункт 1 розділу ІІ), затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 липня 2017 року № 375, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2017 року за № 1461/31329 (зі змінами);
- за вимогою замовника, завірену належним чином копію документу (експертного висновку торгово-промислової палати), що містить відомості, необхідні для визначення коду продукції згідно з Українським класифікатором товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД); 
- Товарно-транспортну накладну (3 екземпляри); 
- Видаткову накладну (3 екземпляри);
У разі відсутності вказаних документів (одного або декількох) отримувач має право відстрочити прийняття товару до моменту надання постачальником всіх вищевказаних супровідних документів, а у разі ненадання таких документів постачальником у строк, що перевищує 5 (п`яти) робочих днів від дня фактичної поставки товару, відмовитись від прийняття товару в порядку, визначеному п. 6.8 цього Договору.
7.12. Пунктом 6.4. Договору визначено, що приймання товару здійснюється після перевірки отримувачем, замовником (за присутності, про присутність замовник повідомляє отримувача, не пізніше, ніж за 1 (один) день до приймання товар) особисто та/або із залученням третьої особи, визначеної у пункті 5 Додатку № 3 до цього Договору, товару на:
відповідність технічним вимогам до даного виду товару та вимогам нормативної документації, у т.ч. перевірки товаросупровідних документів, візуального огляду кожної партії товару щодо зовнішнього вигляду, відповідності, цілісності, неушкодженості, проведення повного кількісного контролю-перерахунку, та здійснення контролю за якістю товару.
7.13. Відповідно до пункту 6.7 Договору після здійснення перевірки товару відповідно до пунктів 6.3, 6.4 Договору, у разі відсутності зауважень отримувача до товару, постачальник та отримувач підписують Акт приймання товару, що підтверджує перехід права власності на товар від постачальника до отримувача, та постачальник передає замовнику:
- підписаний Акт приймання товару згідно Додатку 4 до Договору; 
- оригінал товарно-транспортної накладної підписаної отримувачем,
- оригінал видаткової накладної підписаної отримувачем;
- повідомлення-підтвердження, яке оформлюється отримувачем відповідно до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт і послуг у ІНФОРМАЦІЯ_15, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31 грудня 2016 року № 757;
- оголошення, повідомлення та посвідчення відповідно до Додатку 1 до Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб ІНФОРМАЦІЯ_16 (пункт 1 розділу ІІ), затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 липня 2017 року № 375, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2017 року за № 1461/31329 (зі змінами);
- оригінал акту приймального контролю за якістю.
Після підписання замовник повертає належні екземпляри Акту приймання товару постачальнику та отримувачу протягом 14 календарних діб або повідомляє про відтермінування строку передачі документів.
7.14. Відповідач перед поставкою товару (ІНФОРМАЦІЯ_17)) передав його на нормативний контроль за якістю відповідно до розділу IV Порядку здійснення контролю за якістю речового майна, що постачається для потреб ІНФОРМАЦІЯ_16. затв. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 19.07.2017 № 375 (у редакції наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.06.2024 № 411).
7.15. У зв`язку із невідповідністю розмірної сітки орган контролю склав акт від 08.08.2024 для приведення товару до очікуваних характеристик. 
7.16. Після усунення недоліків відповідач здійснив поставку товару 23.08.2024 (ІНФОРМАЦІЯ_17)), а отримувач прийняв товар без претензій до його якості та кількості, про що було складено Акт №812.
7.17. Також відповідачем 11.09.2024 було здійснено поставку товару (ІНФОРМАЦІЯ_18)), який було прийнято отримувачем без претензій до його якості та кількості, про що було складено Акт №501.
7.18. Поставка товару 23.08.2024 та 11.09.2024 була здійснена з порушенням строку, оскільки заявкою на поставку товару №R000245 від 26.04.2024 було визначено поставку товару у загальній кількості ІНФОРМАЦІЯ_19 до 31.07.2024 включно.
7.19. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).
7.20. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
7.21. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач допустив порушення зобов`язання за Договором в частині строків поставки товару на загальну суму 14 904 000,00 грн.
7.22. Водночас, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не було здійснено поставку неякісного товару, а отже твердження позивача про таке порушення спростовано.
8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПРАВОМІРНІСТЬ НАРАХУВАННЯ ПЕНІ ТА ШТРАФУ. 
8.1. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
8.2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України).
8.3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 ЦК України).
8.4. Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
8.5. Пунктом 8.2 Договору визначено, що у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) товару, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від ціни товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданого (несвоєчасно переданого, повернутого) Товару, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором за кожен повний день прострочення виконання таких зобов`язань. За порушення строку поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни товару, строк поставки якого порушено. При цьому, відібрані зразки партії Товару для проведення лабораторних випробувань не вважаються непоставленими (неприйнятими).
8.6. Відповідач прострочив на 22 дні строк поставки товару на загальну суму 10 432 800,00 грн та на 41 день на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_21.
8.7. Позивачем здійснено розрахунок пені за період прострочення виконання зобов`язання на суму ІНФОРМАЦІЯ_20 
8.8. Враховуючи наведене, правильний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що нарахування пені у загальному розмірі ІНФОРМАЦІЯ_22 є правомірним.
8.9. Також позивачем нараховано 0,7 % штрафу за прострочення зобов`язання понад 30 календарних днів від суми такого зобов`язання (ІНФОРМАЦІЯ_21).
8.10. Суд зазначає, що Договором передбачено нарахування 7% від суми простроченого зобов`язання, а тому за порушення зобов`язання щодо поставки товару на суму ІНФОРМАЦІЯ_21 понад 30 календарних днів підлягає нарахуванню штраф у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_23
8.11. Частиною 2 статті 237 ГПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
8.12. Враховуючи наведене та принцип диспозитивності, суд для прийняття рішення враховує визначений позивачем розмір штрафу у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_24 за порушення вказаного вище зобов`язання. 
8.13. Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
8.14. Вказане корелюється з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.06.2021 (справа №910/12876/16).
8.15. Отже, нарахування позивачем штрафу у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_24 є правомірним.
9.1. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НЕПРАВОМІРНІСТЬ НАРАХУВАННЯ ШТРАФУ.
9.2. Позивач нараховує 20% штрафу за поставку неякісного товару (ІНФОРМАЦІЯ_17)) на суму ІНФОРМАЦІЯ_25
9.3. Суд зазначає, що не встановлено поставку (передача та прийняття) неякісного товару у даних спірних відносинах.
9.4. Позивач помилково ототожнює поставу товару з перевіркою якості товару перед здійсненням поставки товару та прийняття його по кількості.
9.5. Позивачем було відібрано зразки товару, а за результати перевірки було повідомлено відповідачу про відмову у прийнятті товару. Після усунення недоліків відповідачем було пізніше здійснено поставку товару.
9.6 В даному контексті позивач допускає суперечливу поведінку, оскільки просить стягнути пеню за прострочення поставки товару на 22 дні (до 23.08.2024), одночасно заявляючи до стягнення штраф за поставку неякісного товару на початку серпня 2024 року. Отже, для стягнення пенні позивач вважає, що поставка відбулась 23.08.2024, а для стягнення штрафу вважає, що поставка відбулась на початку серпня 2024 року.
9.7. Також суд зазначає, що у позові не наведено належного правового обґрунтування стягнення штрафу у розмірі 20%.
9.8. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що нарахування позивачем штрафу у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_26 є неправомірним.
10. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ВІДСУТНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗВІЛЬНЕННЯ ВІД ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ.
10.1. Відповідач повідомляє про наявність форс-мажорних обставин, які є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.
10.2. Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:
1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;
2) зміна умов зобов`язання;
3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
10.3. Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
10.4. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частина 2 статті 614 ЦК України).
10.5. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
10.6. Із заперечень відповідача вбачається, що зобов`язання порушено у зв`язку із запровадженням воєнного стану на всій території України, що є форс-мажорною обставиною. 
10.7. Згідно з статтею 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
10.8. Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.
10.9. Судом враховано, що листом вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
10.10. Водночас Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх визначенні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення дії непереборної сили покладається на сторону, яка порушила зобов`язання.
10.11. Пунктом 10.1 Договору визначено, що укладаючи цей Договір, Сторони розуміють та усвідомлюють, що на момент його підписання: 
і) відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні введений 11 воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та відповідно до Указу Президента України від 6 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 8 листопада 2023 року № 3429-IX, в Україні продовжений строк дії воєнного стану з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (до 14 лютого 2024 року включно); 
іі) відповідно до загального офіційного листа Торгово-промислової палати України (надалі - ТПП України) від 28.02.2022р. № 2024/02.0-7.1 військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану засвідчена ТПП України як форс мажорна обставина (обставина непереборної сили); цим листом ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили); 
ііі) строк дії воєнного стану може бути змінений та/або подовжений в будь-який час після укладання цього Договору. Таким чином, Сторони свідомо укладають Договір, який буде виконуватися протягом строку дії офіційно встановленого і визнаного воєнного стану, який не буде вважатися Сторонами форс мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) у розумінні цього розділу Договору.
10.12. Відповідно до пункту 10.2 Договору, враховуючи той факт, що під час погодження та підписання цього Договору Сторони максимально врахували наявність в Україні специфічних обставин, перерахованих у п. 10.1. цього Договору, Сторони не будуть у майбутньому посилатися на ці обставини як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в розумінні цього розділу Договору. Винятки можуть становити лише істотні зміни об`єктивних обставин під час дії воєнного стану, які можуть вплинути на виконання цього Договору, зокрема: збої в роботі платіжних систем, що унеможливлює вчасне перерахування коштів; прийняття нормативно-правових актів органами державної влади або місцевого самоврядування, які впливають на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору; критичне пошкодження об`єктів інфраструктури (доріг, складів), що впливає на строки та умови виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, тощо. У разі настання таких обставин, Сторони діють відповідно до положень пункту 10.6. цього Договору та без застосування положень пункту 10.7 цього Договору.
10.13. Згідно з пунктом 10.6 Договору у разі настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Сторона, яка підпала під їх дію, має негайно упродовж 3 (трьох) робочих днів повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі (на електронну пошту, що зазначена в розділі 12 цього Договору; одночасно з цим відповідне повідомлення дублюється та направляється в паперовій формі на фактичну адресу, що зазначена в Договорі), вказавши характер цих обставин та очікуваний строк їхньої тривалості. Якщо інша Сторона не надає інших письмових інструкцій, Сторона, що підпадає під дію обставин непереборної сили, має докласти всіх можливих зусиль для того, щоб і надалі виконувати свої зобов`язання за цим Договором, наскільки це буде можливо в конкретних обставинах, та шукати інших прийнятних альтернативних способів виконання своїх зобов`язань, яким би не заважала дія форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Після закінчення дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Сторона, яка підпала під дію таких обставин, повинна повідомити про це іншу Сторону протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту припинення дії таких обставин у порядку зазначеному вище.
10.14. Листом №179/07/24 від 26.07.2024 відповідач повідомив позивача про те, що починаючи з середини травня 2024 року почалися нетривалі відключення електроенергії i вже з 01 червня 2024 року ситуація посилилася, а саме внаслідок пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури у м. Києва та Київській області (що згідно пунктом 10.2 Договору є істотною зміною об`єктивних обставин) сформувався певний Дефіцит енергопотужностей та для забезпечення стабільності функціонування енергосистеми, ДТЕК вимушений частково обмежувати споживання електроенергії клієнтами до стабілізації ситуації.
Так, починаючи з 01.06.2024 року спостерігалися регулярні відключення електроенергії в м. Києві та Київський області. Приблизно з 20-х чисел червня стабiлiзацiйнi відключення електроенергії стали більш тривалими. Така ситуація спостерігалася протягом усього липня місяця, крім того, після відновлення постачання електроенергії, потрібно декілька годин для відновлення виробничого процесу.
Частина наших виробничих потужностей, на яких виконуються ряд виробничих процесів для виконання Договору знаходиться у АДРЕСА_3), що підтверджується Договором оренди №1604/18-2 від 01.04.2023 р.
У зв`язку із вище викладеним та регулярним відключенням електроенергії містах де знаходиться наші виробничі потужності, ПрАТ «ІНФОРМАЦІЯ_3» не може здійснити поставку товару по Договору до 31.07.2024 року.
10.15. Листом №182/07/24 від 30.07.2024 відповідач повідомив позивача про настання обставини непереборної сили. В підтвердження настання форс-мажорних обставин буде наданий відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, коли буде належно оформлений.
10.16. 15.08.2024 Київська обласна (регіональна) торгово-промислова палата видала сертифікат №3200-24-1561 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): ракетні обстріли та повітряні тривоги, стабiлiзацiйнi та аварійні відключення електроенергії внаслідок пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури, в зв`язку з цим, як наслідок унеможливлення виконання роботи тривалий час, призупинення виробничих процесові, сповільнення діяльності підприємства. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 01 червня 2024 року; дата закінчення: 31 липня 2024 року.
10.17. Сертифікат ТПП визначає дату початку форс-мажорних обставин 01.06.2024 та відповідач повідомляє про початок із середини травня 2024, та посилення із початку червня 2024 року, обставин, які перешкоджають повноцінній робот підприємства. Однак відповідач здійснив повідомлення позивача про неможливість вчасного виконання зобов`язання перед закінченням строку на виконання зобов`язання 26.07.2024.
10.18. Суд враховує, що сторони, укладаючи Договір, погодили порядок застосування наслідків форс-мажорних обставин в умовах воєнного стану та відповідно всіх ризиків, що можуть нести бойові дії.
10.19. Сертифікат ТПП №3200-24-1561 від 15.08.2024 описує обставини, які притаманні умовам воєнного стану. Ракетні обстріли, повітряні тривоги, пошкодження об`єктів енергетичної інфраструктури, стабілізаційні та аварійні відключення від споживання електричної енергії є звичними обставинами в умовах воєнного стану та ведення бойових дій.
10.20. Сторони погодили, що ризики, які несуть умови воєнного стану, не можуть бути використані для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо не настануть виняткові обставини.
10.21. Суд зазначає, що виняткові обставини в умовах воєнного стану повинні бути винятковими або надзвичайними, навіть для таких умов. Прикладом таким обставин може слугувати: критичне пошкодження інфраструктури, що повністю припиняє її функціонування; рішення органів державної влади, які забороняють діяльність підприємств або виконання ними зобов`язань у договірних відносинах; критичне руйнування виробничих потужностей підприємства, що унеможливлює їх використання за функціональним призначенням тощо.
10.22. З матеріалів справи вбачається, що описані відповідачем та сертифікатом ТПП обставини вплинули на звичну діяльність підприємства. Ведення графіків відключення постачання електричної енергії та аварійні відключення електричної енергії впливають на графік роботи підприємства.
10.23. Однак суд зазначає, що зміна графіку роботи підприємства (у зв`язку з відключенням постачання електричної енергії, повітряними тривогами тощо) є типовою адаптацією роботи підприємства в умовах воєнного стану та бойових дій, а тому обставини, які призвели до необхідності до такої адаптації, не є винятковими.
10.24. Отже, відповідач при виконані умов Договору зазнав впливу форс-мажорних обставин, однак такі обставини пов`язанні з умовами воєнного стану, а тому не можуть бути використані для звільнення від відповідальності за порушене зобов`язання. Винятковість таких обставин для застосування пункту 10.6 Договору з матеріалів справи не вбачається та не доведена відповідачем.
10.25. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання за Договором в частині поставки товару у визначений строк.
11. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ НЕУСТОЙКИ.
11.1. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
11.2. Застосоване у статті 551 ЦК України словосполучення «може бути зменшений за рішенням суду» свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/15705/21, від 01.02.2023 у справі №914/3203/21, від 22.05.2024 у справі №911/95/20, від 18.12.2024 у справі №921/320/24).
11.3. Зменшення розміру неустойки є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.
11.4. Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86, 210 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 05.09.2023 у справі №907/583/22, від 28.11.2023 у справі №916/1504/22, від 03.12.2024 у справі №904/872/24, від 03.12.2024 у справі №909/321/24, від 29.04.2026 у справі № 910/9544/25.
11.5. Так, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України, щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанови Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, від 28.09.2022 у справі №916/2302/21).
11.6. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду (далі - Об`єднана палата) у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями статті 233 ГК і частини 3 статті 551 ЦК, а також досліджуватися й оцінюватися судом у порядку статей 86, 210, 237 ГПК. Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
11.7. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 (справа № 911/2269/22) зробив висновок, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
11.8. Хоча відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності, однак наявні обставини, які є підставою для зменшення неустойки, що підлягає стягнення за порушені зобов`язання.
11.9. У вирішенні судом про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки суду належить брати також до уваги ступінь виконання основного зобов`язання, поважність причин несвоєчасного виконання відповідачем зобов`язання, поведінку відповідача, яка свідчить про вжиття ним всіх можливих заходів до виконання зобов`язання. Вказаний висновок відображений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2023 (справа № 914/3231/16).
11.10. Згідно відкритих загальнодостуних, а отже загальновідомих даних, рентабельність фінансової діяльності відповідача за результатами 2024 року складає 2,87%.
11.11. Водночас умови договору (п.п.4.8.,4.9.) покладають на виробника трикотажу також додаткові витрати пов`язані із транспортуванням (включаючи завантаження та розвантаження Товару, перебування транспорту на митницях під час проходження митних процедур тощо), доставкою Товару до пункту призначення, забезпечення схоронності Товару протягом усього періоду його транспортування, включаючи період його зберігання на складах, до моменту передання права власності на Товару Замовнику.
11.12. Суд враховує, що відповідач до порушення зобов`язання попередив позивача про неможливість виконати умови Договору в частині повної поставки товари до 31.07.2024 включно; відповідач не допускав недобросовісної поведінки, виконуючи умови Договору; відповідач виконав зобов`язання за Договором в повному обсязі, а прострочення виконання ставило 22 дня та 41 день; виконання зобов`язання відбувалось під впливом форс-мажорних обставин, а відповідачу був потрібен час для адаптації до умов постачання електричної енергії за графіком та з аварійними відключеннями.
11.12. Отже, відповідач здійснив всі належні заходи для виконання зобов`язання з поставки товару, а строк прострочення поставки не є значним (в загальному становить не більше половини строку поставки). З матеріалів справи не вбачається, що позивач поніс або міг понести збитки, а в даному контексті неустойка, як спосіб майнової відповідальності, не може бути надмірним майновим тягарем або додатковим способом збагачення. 
11.13. Враховуючи наведене та розмір неустойки, суд дійшов висновку про те, що неустойка у формі пені за прострочення виконання зобов`язання підлягає зменшенню до десяти відсотків від заявленої до стягнення суми, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_27. 
12. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЧАСТКОВЕ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ. 
12.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
12.2. Частинами 3-4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
12.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
12.4. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).
12.5. Враховуючи викладене у мотивувальній частині та встановленні обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.
13. СУДОВІ ВИТРАТИ.
13.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
13.2. Зменшення неустойки, а відповідно відмова в задоволенні частин позовних вимог, не є підставою покладення на позивача судових витрат в частині такої відмови. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 145, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_2) на користь Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_1) ІНФОРМАЦІЯ_27 пені, ІНФОРМАЦІЯ_24 штрафу та витрат зі сплати судового збору в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_28.
3. В іншій частині позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 04.05.2026

Суддя Ігор Курдельчук